14 P. A. ØYEN. M.-N. KI. 
masse med skjælsmulder. Under skjælbanken laa en graa, fin, tildels 
noget grusblandet sandmasse, der ogsaa paa sine steder førte enkelte smaa 
skjælrester. | 
Skjælbankens masse synes hovedsagelig at bestaa af mytilus-smulder 
og smuldrende rester af Balanus crenatus; tildels findes ogsaa opsmul- 
drede rester af andre former. Massen er meget smuldret, forvitret og til- 
dels meget klæbrig. Der findes enkelte smaa sandagtige og leragtige 
partier indimellem og mere undtagelsesvis enkelte smaasten. Det hele 
tyder hen paa en sublittoral afsætning fra ringe dyb. Det faunistiske ind- 
hold var: 
Anomia ephippium Lin. af normal form og størrelse, men forholdsvis 
sjelden. 
Pecten islandicus Müll. af den typiske form, men forholdsvis tynd- 
skallet, af en størrelse indtil høide 70 mm. og længde 68 mm., altsaa en 
forholdsvis liden og spædbygget form 1 sammenligning med de former, der 
forekommer 1 flere af de betydelig lavere liggende banker i Aremark. 
Mytilus edulis Lin. af den typiske form og meget almindelig. Til- 
dels forekommer ogsaa den karakteristisk stribede varietet. I det hele staar 
vi her lige over for den varietet, som er saa karakteristisk for vor »ark- 
tiske« *" periode, og som vi nu kjender fra en række forskjellige forekom- 
ster, saaledes paa Romeriksletten og i Akersdalen; og særlig bør frem- 
hæves den lighed, som denne varietet fra Skulerud viser med mytilus- 
former, som det har lykkedes mig at fremfinde ved Aarvold, Grefsen og i 
Skaadalen. 
Macoma calcaria Chemn. var sjelden, ellers i den typiske form, men 
tyndskallet, af længde 23 mm. 
Macoma baltica Lin. var meget almindelig, som regel i den typiske 
form, rotundato-trigona, af længde indtil 17 mm. Men den forekom ogsaa 
tildels i en mindre form med noget afrundet cauda, altsaa rofundata-lig- 
nende (var. groenlandica ?). 
Mya truncata Lin. i forholdsvis smaa og tyndskallede former, men 
ellers af den typiske form. Dels har den en mere tvert afskaaret cauda 
og er da gjerne ogsaa noget mere tykskallet; dels har caudalpartiet en 
mere fremtrædende oval form, og samtidig bliver formen ganske tynd- 
skallet, af længde indtil 35 mm. I sin helhed er formen i denne banke 
temmelig tyndskallet og skiller sig derved skarpt fra den form, som man 
gjenfinder i flere af de betydelig lavere liggende banker i Aremark, var. 
uddevallensis, men minder derimod i hei grad om den myaform, som er fremfun- 
det i de »arktiske« afsætninger ved Aarvold og i Skaadalen, især for den 
ovale forms vedkommende. 
