1908. No. 2. KVARTÆR-STUDIER. 19 
særdeles typisk udviklet; men paa den anden side skal vi se, at isobaserne 
vistnok heller ikke har den stilling som tidligere forudsat. 
Øieren-bassinet. 
Da jeg ved flere tidligere anledninger har beskrevet flere af de fæno- 
mener fra Akersdalen, som har betydning for en direkte sammenligning 
med forholdene i det nærliggende Øieren-bassin, dels med hensyn til de 
faunistiske forhold ved den »arktiske« periodes marine grænse*" og dels 
med hensyn til de faunistiske forhold i en gruppe skjælbanker i Kristiania 
omegn, som ved denne anledning har en speciel interesse*", samt tillige 
disse skjælbankers direkte forbindelse med Øieren-bassinets afsætninger ** 
og endvidere beskrevet de faunistiske og stratigrafiske forhold i en række 
afsætninger, der i den nordøstlige del af Akersdalen danner vigtige sammen- 
ligningsled for grænseskillet mellem Øieren-bassinets marine og lakustrine 
afsætninger ”*”, samt endelig henledet opmærksomheden paa enkelte dyna- 
miske forhold ved de mere umiddelbart til hinanden stødende afsætninger 
inden de to nævnte omraader >", skal jeg for saa vidt kun henvise til disse 
beskrivelser. 
Det geologiske rektangelkart over Øierens omgivelser synes for de 
kvartære afleiringers vedkommende ikke at være særdeles neiagtigt, men 
i flere henseender misvisende; saaledes, for kun at tage et eksempel, viser 
kartet mellem Aarnestangen og Relingen, at lerterrassen gaar ned til 
Øierens niveau, medens paa denne strækning gneisfjeldet gaar som en 
betydelig rand langs Øierens strand. Langs Øieren har man paa mange 
steder det samme fænomen som langs Skulerudvandet, at bundmorænen 
optræder som udfyldningsmoræne. Det er morænen under denne form, 
som ved at udplaneres, udvaskes og omlagres, har afgivet materialet for 
en stor del af det langs denne indsø udprægede terrasselandskab, der om 
end hyppig meget undulerende, dels paa grund af uregelmæssig afsætning 
og dels paa grund af senere evorsion, dog tydelig karakteriseres ved et 
fremtrædende hovedniveau 160—180 m. o. h. Dette er i det store og 
hele en lerterrasse, men dog ofte bestaaende af sandblandet materiale. Des- 
uden sees flere steder udviklet et lavere terrasseniveau, hvis materiale ikke 
i nogen væsentlig grad adskiller sig fra det høiere, naar undtages, at det 
vistnok som regel er mere udvasket, hvilket er helt naturlig, da det vist- 
nok mere er opstaaet ved udvaskning og omlagring af det allerede til- 
stedeværende terrassemateriale end ved tilførsel fra fjernere steder. Dette 
niveau begrænses opad af en linje ca. 150 m. o. h. Det nu ovenfor be- 
skrevne terrasselandskab er snart mere brudt, men ofte ogsaa mere sam- 
