22 P. A. ØYEN. M.-N; KE 
muligheden af en Axinopsis, hvis jeg ikke allerede paa forhaand havde 
kjendt saavel godt vedligeholdte som meget defekte eksemplarer af denne 
forholdsvis sjeldne art fra afleiringer i Trondhjemsfeltet, som der er al 
grund til at antage er noget nær samtidige med afsætningerne i nord og 
nordvest for Øieren. 
Saxicava pholadis Lin. i en liden og meget tyndskallet form af juve- 
nil type. 
Den her fremfundne fauna antyder med bestemthed i det mindste to 
hovedniveauer, og det var derfor af stor interesse at erfare, at leret i 
fyldningen ved Lillestrømmen i sin helhed var nedkjørt fra et lergrop lige 
ved Leirsund station. Sommeren 1903 havde jeg under forbireise 
flere gange anledning til at iagttage forholdene ved den lige bag Leirsund 
station aabnede skjæring i lerterrassen; nederst havde man en blaagraa, 
høiere op en mere gulgraa ler, gjennem det hele vistnok mere eller min- 
dre sandblandet. Anledning til her at søge efter fossiler fik jeg dog ikke, 
men som vi i det foregaaende har seet, giver de ved Lillestrømmen 
fundne fossiler et godt indblik i denne terrasses faunistiske forhold. Leir- 
sund station ligger 107 m. o. h., og brinken af den her fossilførende ler- 
terrasse har vistnok en høide af omtrent 118 m. o. h., medens selve ter- 
rassen fortsætter at stige. Sammenligningen med det tidligere anførte er 
derfor klar nok, men vinder endnu mere i de almindelige træk ved det 
fund af Portlandia arctica Gray, som det ligeledes sommeren 1903 lykke- 
des mig at gjøre ved Nitteberg 31. 
Terrasselandskabet mellem Lillestrømmen og Strømmen er beskrevet 
tidligere??, men vi skal dog her kaste et kort blik derpaa netop for den 
betydning, det har til en forstaaelse af sammenknytningen mellem Øieren- 
bassinets og Akersdalens afsætninger. Selve den fossilførende dalbund- 
terrasse ved Strømmen station ligger henved 150 m. 0. h. Men over denne 
terrasse hæver sig endog i nærheden af selve stationen terrasserester hen- 
imod 20 m. høiere, og disse sees tidt længere i østlig retning at føre over 
i og tilhøre det tidligere kjendte 180-m. trin, der saaledes er direkte sam- 
menhængende. Og denne terrasse indtager en meget dominerende stilling, 
et træk vi gjenkjender fra Akersdalen. Men det lavere 150-m. trin fore- 
kommer ogsaa i mere brudte rester paa forskjellige steder rundt Øierens 
nordlige del og findes flere steder fremtrædende op langs Glommen om- 
kring Fetsund, altsaa ogsaa direkte sammenhængende. Desuden sees i 
forskjellige lave niveauer meget denuderede terrasserester, som det vistnok 
maa blive en meget indgaaende detailundersøgelses opgave at bestemme 
alderen af, da de enten maa kunne henføres til mere sammenhængende 
