1908. No. 2. KVARTÆR-STUDIER. 25 
Pecten septemradiatus Möll. i et lidet skal af normal form, men ka- 
rakteriseret ved, at ribberne er opdelt i 2 å 3 rader med smaa knuder. 
Den optræder saaledes her ikke paa en maade, der svarer til udplukket. 
Portlandia lenticula Møll. forekommer ikke netop sparsomt, men op- 
træder paa en saadan maade i smaa kolonier, at man meget let kan faa 
helt modsat indtryk af dens forekomst, enten at den er meget talrig eller 
meget sjelden. Formen er den normale, ligesaa størrelsen; den forekom- 
mer tildels i hele eksemplarer og i lerkjerner. 
Arca glacialis Gray kun i brudstykker, som forresten syntes at til- 
høre den normale type. Denne art bliver her meget sparsom, om den 
end ikke helt forsvinder. 
Abra longicallis Sc. forekom sparsomt og i en form, der nærmest 
synes at maatte betragtes som en mellemform mellem den egentlige Adra 
longicallis og Abra alba Wood. Længde indtil 13 mm. 
Prøve IV 
udtoges 6 m. o. vandspeilet og bestod af blaagraat ler, der synes at være 
uden fossiler. Den er ligesom foregaaende prøve tildels noget blandet 
med lidt gulgraa eller brungraa ler, blandet med ganske fin sand. 
Høiere op var den ca. 23 m. høie terrasseskrænt saa brat og saa 
raset, at det lagde for store hindringer iveien for en med rimelige om- 
kostninger forbundet systematisk undersøgelse. Omtrent fra midten af 
terrasseskraaningen udtoges en prøve af graa sand, meget smuldrende, 
temmelig fin og nogenlunde ens i kornet. Omtrent en meter under over- 
fladen har man igjen et gulgraat, sterkt oxyderet ler, hvori ingen fossiler 
sees, men disse kan jo i tilfælde være opløst; denne afdeling minder fuld- 
stændig om den i Kristianiatrakten saakaldte stolpeler. 
Foruden de ovenfor nævnte, i bestemte lag udplukkede fossiler, op- 
samledes ogsaa endel fra det rasede sand og ler, saa den samlede fauna- 
liste blev: 
Anomia ephippium L. var. squamula G. O. S. 
Pecten septemradiatus Mill. forekom talrig i den normale form, snart 
med mere afrundede ribber og snart med skarpere, mere fremstaaende. 
Som regel er der en nogenlunde rigelig udvikling af ribberne, men der 
findes ogsaa ikke sjelden fem sterkere udviklede og to svagere i veksel 
mellemliggende. Det almindelige ribbeantal er syv; men der findes ogsaa 
eksemplarer med indtil ni sterkt fremtrædende ribber og dertil svag radial- 
opdeling af enkelte af disse ni. Størrelsen naar op til længde 46 mm. og 
høide 45 mm. 
