1908. No. 2. KVARTÆR-STUDIER. 33 
gjennemsattes af talrige rustbrune rør. Dette ler tilhører saaledes i det 
store og hele den øvre afdeling af ovenfor nævnte afsætning. 
Den fossilførende zone, hvori her fandtes talrige aftryk, men ikke en- 
gang brudstykker eller kalkrester af selve skallerne, havde en mægtighed 
af 6 dm. og laa i en nivelleret høide af 86.8—87.4 m. o. h. Denne zone 
var dog ikke paa nogen maade hverken stratigrafisk eller petrografisk 
skarpt adskilt fra det liggende og hængende, men overgangen var til begge 
sider gradvis, ligesom heller ikke i horizontal retning zonen havde en 
regelmæssig, for sig afgrænset og karakteriseret udbredelse. Her fandtes: 
Nucula tenuis Mont. var forholdsvis meget talrig, omtrent i samme 
forhold som Portlandia arctica. Den fandtes dels i aftryk og dels i smukke 
kjerner tilhørende den typiske form, men som regel forholdsvis liden; dog 
findes ogsaa brudstykker af større eksemplarer. 
Leda pernula Mill. Et enkelt brudstykke af et frontalaftryk, kjerne- 
aftryk. Ved første øiekast kunde man antage det at tilhøre Portlandia 
arctica, men det maatte i saa tilfælde tilhøre var. portlandica; da imidlertid 
denne art her ellers optraadte i forskjellige former af varieteten si:liqua, 
var dette i og for sig mindre sandsynlig. Ved nærmere undersegelse viste 
det sig ogsaa, at saa meget var opbevaret af umbonalpartiet, at aftrykket 
ved direkte sammenligning med et større materiale, som jeg selv havde 
indsamlet ved Tønsberg teglverk, med sikkerhed kunde henføres til et for- 
holdsvis mindre eksemplar af den for det portlandia-førende ler typiske form. 
Portlandia arctica Gray forekom temmelig talrig 1 varieteten siliqua 
Reeve i den for denne varietet sterkt vekslende formtype. Længde 20 mm. 
og høide 13 mm. Bestemmelse og maaling er her udført ved direkte 
sammenligning med et større materiale, som jeg selv har indsamlet ved 
Tønsberg teglverk. Den forekommer ofte klyngevis i større og mindre 
kolonier, hvori til sine tider ogsaa findes indblandet andre arter. Den op- 
træder dels i noget større eksemplarer, som det maalte, men ogsaa hyppig 
i noget mindre, tildels ogsaa i juvenil tilstand. I sin helhed er det siliqua- 
formen, man her har for sig, men kun i aftryk og kjerner. 
Portlandia intermedia M. Sars. Et par eksemplarer, et aftryk og en 
kjerne, som jeg i begyndelsen var tilbøielig til at henfore til noget yngre 
individer af Portlandia arctica, har jeg ved nærmere undersøgelse og ved 
direkte sammenligning med materiale, som jeg selv har indsamlet ved 
Sandefjord teglverk sommeren 1899, veret nedt til at henfore til denne 
art; saavel form som størrelse, længde 8.5 mm., er den samme. Den 
samme form har jeg ogsaa gjenfundet i den øvre portlandia-førende zone 
ved Nidaros teglverk. 
Vid.-Selsk. Skrifter. M.-N. Kl. 1908. No. 2. 3 
