36 | P. A. ØYEN. M.-N. Kl. 
til Grønland >” 55 samt langs Grønlands kyster”. Denne sammenstilling 
viser, at de ovennævnte arter har en meget vid bathymetrisk udbredelse, men 
om vi sammenfatter dem i samfund, kommer vi kanske for dette sandsyn- 
ligheden temmelig nær ved at antage omtrent 30 favmes dyb, altsaa for 
nævnte forekomsts strandlinje ca. 150 m. 0. h. Betingelsen er altsaa med 
andre ord tilstede for, at der ved Grønsund, kun 27 m. o. h., kan optræde 
en egte dybvandsfauna lige over det dybe bundlag. 
Senere, nemlig 6 november 1904, har Bjørlykke fremfundet aftryk 
af Portlandia arctica, længde 16 mm., i nordre vandreservoir paa Braarud- 
aasen (Horten) i en høide af 75 m. o. h.% 
Den periode, som forløber mellem afsætningen af ra-trinnets rand- 
moræner og Aas-trinnet’”, vil jeg betegne som Søreng-perioden efter det 
gamle, bekjendte fossilfindested. Denne periode falder igjen i to afdelinger, 
en ældre, Horten-afdelingen med den ovenfor beskrevne portlandia-fauna 
eller yoldia-fauna, og en yngre, Eidsberg-afdelingen, med den i det fore- 
gaaende beskrevne arca-fauna ved Søreng og Lekum. 
Saalangt vort kjendskab til den faunistiske udvikling hidtil gaar, uddør 
inden Kristianiafeltet Portlandia arctica selv med Horten-afdelingens afslut- 
ning og gaar ikke over i den næste, Eidsbergafdelingen, der imidlertid 
indeslutter nævnte samfunds øvrige elementer og derved viser sig som en 
kontinuerlig fortsættelse af den foregaaende afdeling. Under den videre 
udvikling optages saa efterhaanden nye elementer, medens gamle forsvin- 
der, og Søreng-perioden gaar adskilt ved Aas-trinnet over i den næste 
periode, Sveneng-perioden, ligeledes opkaldt efter et gammelt, bekjendt 
fossilfindested. Denne periode, hvori der ligeledes kan adskilles to tem- 
melig distinkte afdelinger, en ældre og en yngre, indbefatter tiden mellem 
afsætningen af Aas-trinnet og Aker-trinnet °°. 
Efter vort nu udvidede indblik i den faunistiske udvikling inden dette 
omraade, hvorved sammenhængen med en tidligere er paavist, har vi altsaa 
ved Grønsund opnaaet en basis for de videre undersøgelser inden 
Glommen-depressionen, 
som derfor nu igjen kan optages og fortsættes for om mulig at finde en 
neiere sammenhæng med nyere afsætninger. 
Naar man fra Lekum følger Lekumelven videre opover mod nordøst, 
saa finder man, at den syd og vest for jernbanelinjen gjennemskjærer et 
marint lerterræn med talrige smaa erosionsdale, der videre mod nordøst i 
deres øvre løb i omegnen af Mysen station, 106.7 m. o. h., skjærer ned 
i fin, lerblandet sand af graa farve. 
