22 H. MOHN. M.-N. KI. 
Naar Solen kulminerer nær Meridianen, er ¢ liden, og man kan sætte 
sin ¢ = (tang p — tang 0) = = sin (p — Å) secp secd. = 
Er 40” Solens Deklinationsforandring i en Time, er 
= ar LE X 60” og sint kan sættes = #.15.sin 1” hvoraf 
__ sec. sec à. sin (p — 0). Jt” 
% i? dd 
15.60.60. 15.s8In I 
— sec p sec d sin (p — I) [9. 40595] 4 0”. 
Den høieste Værdi som Solens Kulminationstimevinkel naar ved Mørke- 
tidens Begyndelse og Ende er kun 28 Sekunder den 21. November og 27° 
den 20. Januar og den er 25* den 13. Marts og den 1. August, alt paa 71° 
Bredde. Da den er mindre end et halvt Minut, har den ingen Betydning 
for vore Tabeller, der kun gaar til hele Minuter. 
Ved de andre Trin af Dæmringen har Solens Kulminationstid ingen 
praktisk Betydning. Den naar, for 4. Trin, Nattens Begyndelse og Ende; 
ved 71° Bredde, kun 43° den 27. Marts og 42° den 18. September. 
Udstrækkes Betegnelsen Jevndøgn til at gjælde for alle 4 Dæm- 
ringens Trin, eller til de Dage, da den lyse og den mørke Tid af Døgnet 
er lige lange, hver 12 Timer, saa er Betingelsen herfor, at Timevinkelen 
ved Zenitdistantsen Z er 6 Timer eller 90”. Af Ligningen 
cos Z = cos {cos p cos d + sing sind faar man da 
cos Z=sinp sin d eller sind = cos Z cosec p. 
Da Z er større end 90”, bliver Å negativ, eller Epokerne for Jevndøgn 
falder i Vinterhalvaaret. Efter Værdien af då er opsøgt i Sjøkalenderen 
den til Mediet af 4 Aar svarende Datum, paa nærmeste hele Dag. Des- 
uden er beregnet Antallet af Dage, som har 12 Timers Dagslys og der- 
over. Det første Trin, Op- og Nedgangen af Solens øverste Punkt, er 
ikke medtaget i Tabellen, da Epokerne for alle Breddegrader falder paa 
den 18. Marts og den 26. September. Mellem disse Dage er et Tidsrum 
af 192 Dage. 
