Indledning. 
Siden Hammarsten i 1872 ved sine grundlæggende undersøgelser 
over koagulationen af melk med slim fra kalvemaver viste os, at aarsagen 
til, at spædkalvens løpemave kan yste melk, er at søge deri, at den inde- 
holder et særskilt enzym, løpe, der omdanner melkens kasein til et nyt 
tyngere opløseligt stof, parakasein, er der fremkommet en aldeles uover- 
skuelig literatur over, hvad man i korthed kan kalde melkens ystning. 
Det har vist sig, at løpe eller chymosin, som det ofte kaldes, er et i na- 
turen særdeles udbredt enzym. Det findes ikke alene, som man til at be- 
gynde med troede, i løpemavens slim og i mavesaften fra kalv; men det 
viser sig, at det findes i maven hos de forskjelligste pattedyr, hos fugle 
og fiske, idethele hos alle mulige dyr, som har en anatomisk udviklet mave. 
Løpe eller, mere korrekt udtrykt, ævnen til ved neutral reaktion at koagu- 
lere melk, d. v. s. at forandre dens kasein saaledes, at det falder ud, 
findes videre i organer, væv samt sekreter fra de forskjelligste steder i 
dyreriget. Og ikke nok med, at melkekoagulerende enzymer har vist sig 
at være udbredt overalt i dyreriget, det har ogsaa vist sig, at denne egen- 
skab har en ganske almindelig udbredelse i planteriget, saaledes hos tætte- 
græs (pinguicula), hos galium verum, melontræet (carica papaya), soldug 
(drosera), i forskjellige plantefrø (som f. eks. ricinus) samt et stort antal 
bakterier som B. prodigiosus og tvrothrix-arter. 
Og det mærkværdige med denne almindelige udbredelse af den melke- 
koagulerende egenskab eller løpe, som man oftest ret og slet betegner 
den — ihvorvel det ikke kan antages overalt at være et eneste, men for- 
modes at være flere hverandre meget nærstaaende enzymer — er, at den, 
aldeles som tilfældet er med slimet fra maveslimhinden eller mavesaften, 
altid har været fundet som en tro ledsager af pepsin, det enzym, der 
spalter æggehviden ved sur reaktion. 
Vid.-Selskabets Skrifter. I. M.-N. Kl. 1908. No. 9. 1 
