1908. No. 9. OM LØPETS FYSIOLOGISKE KEMI. ro 
Hvad udførelsen af koagulationsforsøgene angaar, gjør jeg udtrykkelig opmærksom paa, 
at de i alle serier er udførte paa nøiagtig samme maade. Til hvert forsøg anvendtes ro cc. 
melk og 2 cc. enzymopløsning. Melken var fuldstændig fersk, et par timer gammel, uskum- 
met komelk. Forsøgene udførtes paa den maade, at de 2 cc. enzymopløsning afmaaltes i et 
reagensrør, hvorefter de afmaalte to cc. melk tilsattes fra et maaleglas, hvorefter røret luk- 
kedes med en kautschukkork samt rystedes ganske sagte, hvorefter det straks nedsattes i 
det paa 38—40° C. indstillede vandbad. De til en og samme forsogsserie hørende prøver 
sattes igang i rækkefølge med det kortest mulige tidsmellemrum. For hver enkelt prøve no- 
teredes tiden, da røret nedsattes i vandbadet. Enkelte forskere har foretrukket at anvende 
en til 40? forvarmet melk til koagulationsforsøgene og regner koagulationstiden fra det øieblik, 
melken tilsættes. Jeg tror, at den af mig anvendte fremgangsmaade, naar man arbeider 
omhyggeligt, gir fuldstændig lige stor nøiagtighed. Den er desuden behageligere. Som 
bekjendt surner almindelig melk, naar den faar henstaa ved legemstemperatur, i løbet af 
en 10—12 timer eller derover. Og ved en tilstrækkelig hoi koncentration af de dannede 
organiske syrer (væsentlig melkesyre) indtræder en spontan koagulation, hvilket ikke har 
noget med koagulationen med løpe at gjøre, idet det kun dreier sig om en udfældning af 
uforandret kasein, idet syren berover det det alkali, som holder det „oplost“. 
Naar jeg nu ved mine forsøg maa strække koagulationen ud over et tidsrum af 5—6 
timer, vil man have ret til at antage, at den af mikrober bevirkede spontane syredannelse, 
selv om den ikke fører til en udfældning af kaseinet, dog kan have en indflydelse paa de 
enzymatiske processer, jeg vilde studere. Dette kan ikke bestrides; men paa den anden 
side vil jo forholdene i parallelproven (B) forandres paa samme maade som i hovedproven 
(4). Og da det hele kun kan og maa dreie sig om relative værdier, har jeg foretrukket 
at arbeide med den native melk, istedenfor som enkelte forskere, som f. eks. Pawlow, at 
holde mikrobevirkning borte ved hjælp af forskjellige antiseptika. Sagen er nemlig den, at 
de fleste antiseptika foruden paa mikroberne ogsaa kan paavirke enzymerne, og jeg har 
derfor med flid undgaaet dette. 
Koagulationsforsøgene ved sur reaktion er ogsaa udført paa den netop omtalte maade. 
Istedenfor paanyt at surgjøre de neutraliserede forsøgsopløsninger har jeg foretrukket at 
fortætte melken med en modsvarende mængde saltsyre (i almindelighed 0.4 Y» HC), og 
derefter føiet denne til den i forveien afmaalte neutrale enzymopløsning. Men melk-saltsyre- 
blandingen var tilberedt nogle øieblikke før paabegyndelsen af hver enkelt serie". Ved 
denne fremgangsmaade faaes de samme værdier, som om enzymopløsningen først surgjordes 
og koagulationsforsøget derefter udførtes med neutral melk. Naar det som ved mine for- 
søg gjælder serier af bestemmelser, tror jeg, at nøiagtigheden for hver serie blir større. 
Hvad endelig angaar forsøgsopløsningernes æggehvidefordøiende ævne, har jeg fastsat 
denne ved hjælp af fordøielsesforsøg med karminfibrin fremstillet efter Griitzner ved en salt- 
syregrad af I 99. Til det oiemed indveiedes nøiagtig 1 gram af et med 1 9/5, saltsyre tilberedt, 
siden mellem filtrerpapir vel udpresset karminfibringelé, som fordeltes i 10 cc. af den neutrale 
forsøgsopløsning. Denne fortsattes nu med 10 cc. 2 09 saltsyre, hvorved fordøielsesforsøget 
kom til at finde sted ved en syregrad af 1 y Som maal for opløsningernes fordøielses- 
ævne har jeg i almindelighed observeret den tid, som ved værelsestemperatur var nødven- 
dig for at faa den hele fibrinmængde opløst. I enkelte tilfælde har jeg ogsaa fastsat den 
farveintensitet, som opløsningen havde faaet efter en bestemt tid, ved sammenligning med 
den Grützner'ske skala. 
De efter den omtalte forsøgsanordning * vundne resultater er sammen- 
stillet i tabellerne II—VI, der optager forsøg udførte paa 5 forskjellige kun- 
‘ Ved særskilte forsøg over systemet melk-saltsyre kunde jeg ved frysepunktsbestemmelser 
forøvrigt vise, at systemet allerede efter faa minuter var i ro. 
* P. Grützner: Neue Untersuchungen über die Bildung und Ausscheidung des Pepsins. 
Habilitationsschrift. Breslau 1875. 
3 Cfr. S. Schmidt-Nielsen: Uber die vermeintliche Identität von Pepsin und Chy- 
mosin. Hoppe-Seylers Zeitschr. Bd. XLVIII. 1906. S. 92— 100. 
