18 SIGVAL SCHMIDT-NIELSEN. 
M.-N. Kl. 
ciel grad befordres i nærvær af smaa mængder klorcalcium, og dette stof 
maa dannes i melken ved tilsætning af saltsyre. Da som sagt en af de 
mest karakteristiske kjendetegn for parachymosin er, at det virker let og 
kraftigt paa neutral melk efter tilsætning af kalksalte, har jeg for at prøve 
muligheden af, om parachymosin kunde være dannet, istedenfor at neutrali- 
sere de opvarmede mavesaftprøver med "/, ) NaOH neutraliseret dem med 
calciumkarbonat. Naar jeg anvendte de saaledes neutraliserede opløsninger 
til melkekoagulationsforsøg ved neutral reaktion i forholdet 1 : 5, viste det 
sig, at en koagulation selv ved 38° først indtraadte efter flere timers for- 
løb. I andre forsøg arbeidede jeg med paa vanlig maade med natronlud 
neutraliseret ophedet mavesaft, men tilsatte 1 °/oo CaC/, til melken. Til- 
trods for dette, der efter Bang skal virke særdeles kraftigt befordrende 
paa parachymosinet, fandt der ingen veesentligere forøgelse af koagulations- 
tiden sted, idet denne fremdeles var flere timer. Mine iagttagelser taler 
saaledes imod, at der ved ophedning til legemstemperatur sker en om- 
dannelse af chymosin til parachymosin. 
Hvorvidt det tiltrods herfor kan være saa, at chymosinet er omdannet 
i en ny modifikation, der kun virker ved sur reaktion, eller om der skulde 
findes et tredie hidtil ubekjendt proteolytisk enzym i maveinfusionerne, 
staar 1 et saa nære forhold til spørgsmaalet, om pepsinet ved sur reaktion 
udøver en melkekoagulerende virksomhed, at dette spørgsmaal egentlig kun 
kan gjøres til formaal for specielle undersøgelser, naar det er afgjort, at 
en pepsinvirkning er udelukket. 
Hvis det var saa, at pepsinet var det ved den sure melkekoagulation 
udslaggivende enzym, maatte der med saa løpefattige opløsninger som de, 
hvormed jeg har arbeidet, eksistere en tydelig parallelitet mellem denne og 
pepsinfordøielsen. De i tabellerne III—VI meddelte data kan ikke give 
sikre oplysninger herom, idet der til de forskjellige serier har været an- 
vendt en forskjellig melk og delvis ogsaa et forskjelligt karminfibrin, hvor- 
for de ikke gjensidig kan sammenlignes. Jeg har derfor anstillet spe- 
cielle forsøg for at afgjøre, om der eksisterer en parallelitet mellem fibrin- 
fordøielse og sur melkekoagulation. Imidlertid har jeg ikke saa mange 
forsog herover, at jeg anser mig berettiget til at drage nogensomhelst be- 
stemt slutning. Den metodik, som maa anvendes, er derhos temmelig 
usikker. Jeg anfører derfor ingen forsøgsdata, men nøier mig med at an- 
føre, at det ikke har lykkedes mig at vise, at pepsinet i fravær af 
chymosin enten alene eller sammen med et hidtil ukjendt enzym bevirker 
den »sure melkekoagulation«. Det spørgsmaal er jo forøvrigt af under- 
ordnet betydning for vort hovedspørgsmaal. 
