2 CHR. LEEGAARD. M.-N. KI. 
faradisk irritabilitet af de atrofierede muskler, og kanske end mere derved, 
at Voss med anatomens skarpe oie har forudsagt sygdommens sandsyn- 
lige saede i nervesystemet. 
Der hengaar nu henved 10 aar, før der paany i vor literatur kan 
findes noget om sygdommen. I 1862 omtaler prof. Faye! et tilfælde, et 
lidet barn, som under de kjendte symptomer fik en atrofierende armlam- 
hed: Faye opforer tilfældet under diagnosen paralysis muscularis atro- 
phica, synes at opfatte lidelsen som en perifer sygdom og kan intet op- 
lyse om aarsagen. 
Jeg skal dernæst fremlægge et hidtil ukjendt og utrykt aktstykke, 
som tydeligere og klarere end noget andet lærer os at kjende poliomyeli- 
tens optræden paa en tid, da denne sygdom endnu ikke fandtes i lægernes 
bevidsthed som et begrændset klinisk og anatomisk billede. Det er en 
medicinalberetning for 1868 fra søndre Odalen, afgiven af dr. A. Chr. 
Bull *, som jeg for ganske nylig er bleven opmærksom paa. Beretningen 
findes i medicinalkontoret, fra hvis arkiv jeg ved medicinaldirektørens vel- 
vilje har erholdt den udlaant. Den lyder saaledes, forsaavidt angaar den 
sygdom, det her gjælder: 
»For Meningitis spinalis acuta behandledes 14, hvoraf 5 døde. 
Sygdommen begyndte med feber, der dog hos de fleste var ganske let. 
Derpaa indfandt der sig stikkende, flugtende smerter hist og her i de for- 
skjellige led og lemmer samt ryggen, og i nogle tilfælde fandtes tillige 
mere eller mindre udbredt ømfindtlighed for tryk langs columna vertebralis, 
undertiden alene i cervikalregionen, undertiden kun i det nederste af 
dorsalregionen. Det næste fænomen var parese eller i enkelte tilfælde 
fuldstændig paralyse enten af et eller i regelen af flere lemmer, indtræ- 
dende fra 3 til 4 å 5 dage efter sygdommens udbrud. I et tilfælde var 
det begge underekstremiteter, der lammedes, i regelen var det et ben og 
en arm, dels paa samme side, dels krydsvis, i enkelte tilfælde var det kun 
et lem, ialfald hvor paresen blev mere stationær, thi en ganske kortvarig 
og høist ubetydelig parese af et andet lem kunde som oftest paavises at 
have gaaet 1 forveien. Undertiden fandtes ogsaa parese af nakkemusk- 
lerne paa en eller begge sider. Der var intetsomhelst tegn til en sam- 
tidig affektion af cerebrum; lidt hovedpine, lidt svindel og en sjelden gang 
brækning var rigtignok tilstede hos nogle, men maatte nærmest udledes 
af feberen. Mærkeligt var, at der aldrig i et eneste tilfælde indfandt sig 
kramper, og ikke heller var der nogen anæsthesi. Urinladningen be- 
1 Norsk mag. for lægev. 1862, side 454. 
* Andreas Christian Bull, f. 1840, for tiden distriktslege i Modums lægedistrikt. 
Jfr. Norsk mag. for lægev. 1907 no. II. 
