Io CHR. LEEGAARD. M.-N. KI. 
i direkte forbindelse med dem. Coldevin paaviste sandsynlig smitte i 8 
tilfælde og udtaler, at sygdommen er smitsom og skyldes et kon- 
tagium. Kahrs antager, at smitten kan overføres direkte eller ved friskt 
mellemled. 
1904 om høsten var der en epidemi af poliomyelit i Aafjorden, Bjugn 
(ytre Fosen, søndre Trondhjems amt), beskreven og kartlagt af E. Pla- 
toul. Der optraadte 20 tilfælde, lette og svære, med 6 dødsfald. Syg- 
dommen viste sig tydelig kontagiøs og overførtes saavel direkte som ved 
trediemand. 
Nannestad® beskriver en epidemi i Fredrikshald og omegn (Smaa- 
lenenes amt) i juni—oktober 1904. Epidemien omfatter 41 sikre tilfælde 
samt vistnok endel lette og abortive. 6 døde. Nannestad har ikke i 
noget tilfælde kunnet paavise direkte smitte. Han anser poliomyeliten for 
en vel afgrændset ætiologisk enhed og har ikke fundet noget tilfælde, som 
kunde ligne cerebrospinalmeningit. 
Dette er, hvad vi med sikkerhed kjender til sygdommens optræden til 
udgangen af 1904. Sandsynligvis skjuler der sig flere tilfælde af poliomye- 
lit under diagnosen cerebro-spinalmeningit®. Jeg har samlet de kjendte 
tilfælde, heri iberegnet Looft's 11 tilfælde, uagtet det kan være tvivlsomt, 
om alle hans tilfælde hører herhen. Af tabel I vil man se forekomsten i 
de forskjellige aar fordelt paa amterne. Man maa tage hensyn til, at ma- 
terialet er rent tilfældigt og ikke viser sygdommens virkelige optræden i 
vort land. Dog vil man se, at sygdommen baade er gammel og udbredt. 
I de forskjellige aar er den optraadt i et hoist forskjelligt antal, i enkelte 
aar i epidemier. Med hensyn paa bedømmelsen af udbredningen til am- 
terne maa det erindres, at materialet for en del er indsamlet i Kristiania, 
og at de amter, hvorfra befolkningen paa grund af kommunikationernes 
lethed har adgang til at søge lægehjælp i hovedstaden, vil komme til at 
figurere med forholdsvis høie tal. 
Tilfældene maa samtlige antages at være typiske og de fleste efter- 
ladende lamhed. 
Af de 295 opførte er 138 fremmede iagttagelser, hvori iberegnet de 
54 fra Bratsberg i 1899. Resten, nemlig 157 tilfælde, er egne iagttagelser 
dels fra Rigshospitalet, dels fra min private praksis. 
! Tidsskr. f. d. norske lægef. 1505, no. 17 og 18. 
2 Norsk mag. f. lægev. 1906, s. 400. 
3 Jf.r Looft i Nord. med. arkiv ıgor, afd. II. 
