1908. No. 11. DEN AKUTE POLIOMYELIT I NORGE. 29 
og smerter i ryg og lemmer. Efter 4 dages forlob stod hun op, men var uvel, havde kvalme, 
et par brækninger, kunde ikke reise sig uden hjælp, og benene vilde ikke bære hende. 
Desuden smerter i hele kroppen og hyperæsthesi. 
3/3, Bevægelserne af fodder og tæer er normale. Strækning i høire knæled heist 
ufuldkommen. Hun kan ikke strække benet selv liggende. Let atrofi. Gangen er bedret, 
men hun snubler let og har faldt ved feiltrin, en gang ogsaa, naar hun skulde neie. Især 
mærkes det ved gang opad bakke. Er bedret saa betydelig, at hun nu kan gaa noksaa 
langt, blir dog let træt. 
Samtidig med Sina var flere børn i samme grænd syge paa lignende maade med feber, 
hovedpine, smerter i lemmerne og efterpaa slappe i knæerne og faldt let overende. Varige 
lamheder er ikke optraadt. 
125. 
(P. 1). Gut, 5—6 aar, Julius Jensen Buudsnet's søn, indsygnede pludselig 29/7 med feber, 
sbrækninger og diarrhoe samt klage over smerte i høire poplitæa. Han laa i 8 dage, prøvede 
i denne tid at staa op, men kunde ikke staa paa benene. Senere begyndte han at krabbe. 
Ved undersøgelse %/9 var han afebril, bleg, slap. Han gik ved hjælp af stok. Under gangen 
slængte han høire ben frem, og naar han støttede sig paa det, knækkede det bagover i 
knæet. Han kunde bøie til ret vinkel i hoften. Det holdes udad roteret. Atrofi af laar og 
læg, ophævede patellarreflexer, god følelse, kjølig hud. 
Huset er omgivet af mange husmandspladse, hvor der ingen sygelighed skal have været. 
126. 
(P. 1). Pige, 5 aar, blev pludselig syg *1/; med feber, somnolens og brækning. Næste 
dag tilsyneladende frisk. Hun slæbte da benene efter sig. 2/g faldt hun i dørtærskelen. 
De følgende dage kunde hun ikke staa uden støtte, og hun slæbte særlig høire ben langs 
gulvet. 7/s kunde hun kun ved hjælp af hænderne bøie høire knæ op i sengen, venstre ben 
var ogsaa svagt. 12/3 var der fremdeles parese tilstede. 
127—130. 
(P. 1). Gudbr. Braaten, 18 aar, Vaslien, Nordsinnen, Nordre Land, fik 1/5 ondt i ryggen 
og hofterne samt hovedpine, tørst og mathed. Smerterne blev stærkere, saa han 7/9 maatte 
gaa tilsengs. %9 ondt i halsen, 9 mavesmerter og 1 heftige brækninger. %9 kunde han 
saavidt gaa over gulvet, °/y var dette umuligt, og særlig var høire ben magtesløst. 10/9 blev 
ogsaa armene dovne. 
H/9. P. 96. R. 24. T. 38.2. Nogen rodhed i svælget, intet belæg, ømme kjertler under 
maxillen. Haandtrykket paa begge sider betydelig nedsat. I begge albueled er flexion god, 
extension betydelig nedsat. Høire ben: Næsten fuldstændig lamhed af musc. ilio-psoas, 
quadriceps femoris og extensorerne paa læggen. Pes equinus paralyticus. V. ben: Lamhed 
af ilio-psoas, parese af quadriceps og fodens strækkemuskler. Paa begge sider bøies tæerne 
godt, strækkes daarlig. Ingen paaviselig atrofi. Udad til høire for rate ryghvirvel nogen 
ømhed. (P. 3). Samtidig indtraf 3 abortive tilfælde. 
131. 
(P. 1). Kristian Pighougens datter, 11/4 aar, Skjorliberg, Nordtorpen, fik 1/19 feber, 
kvalme, smerter og nakkestivhed. 2—3 dage senere blev barnet bedre, men det bemærkedes 
da, at hun ikke kunde sætte benene under sig. 1%9 var begge ben lamme, kun tæerne 
paa høire fod kunde bevæges lidt, slappe, begyndende atrofi, ophævede reflexer, ellers nor- 
male forhold. 
132. 
(P. 1. f). Gut, rg aar, broder til 133, blev syg 78/19 med feber, hovedpine, udtalt 
nakkestivhed, rygsmerter. Blev bedre og var i slutningen af samme uge paa tømmerhugst. 
%/10 atter syg paa samme maade, og følgende dag kunde han ikke bevæge underextremiteterne 
og bækkenpartiet. Armene derimod brugte han. 1/11 fik han pludselig voldsom aandenød, 
hjertet vilde standse paa ham, sagde han, og han døde et par timer efter, pludselig under 
en bevægelse. Talen var lidt kludret, ansigtsudtrykket ubevægeligt, bevidstheden bevaret 
til det sidste. 
