1908. No. 11. DEN AKUTE POLIOMYELIT I NORGE. 125 
sygdom vi her staar overfor, langt mere ondartet end nogen af vore 
almindelige infektionssygdomme. 
I virkeligheden udgaar kun 26.87" i fuld helbredelse, uagtet man 
ogsaa for disses vedkommende kan have sine tvivl, om tallet ikke efter læn- 
gere tids iagttagelse af de syge vil vise sig at være for høit. De øvrige 
enten dor eller blir helseløse for livet. Mortalitetsprocenten 14.56 °/) maa 
siges at være forholdsvis høi. Det mørkeste blad i denne sygdoms historie 
er dog de 58.579 (invaliditetsprocenten), der paa grund af sin lamhed, 
vistnok vexlende mellem fuldstændig hjælpeløshed og let legemsfeil, fører 
ulykke ind i den syges og hans families liv og bebyrder den private og 
det offentlige med ofte betydelige udgifter. 
Hvis P. 3 tages med, maa disse tal reduceres til omtrent det halve, 
idet det samlede antal af P. 3 vistnok uden overdrivelse kan ansættes til 
ligesaa mange som P. 1 og P. 2 tilsammen. 
Det har sin interesse her at sammenligne med epidemien i Bratsberg 
amt i 1899, naar det udregnes paa samme maade. Der helbrededes 
22.22 0/5, invaliditetsprocenten var 74.08, medens mortalitetsprocenten var 
3.70. Det forste tal staar i god overensstemmelse med forholdene i 1905; 
mortaliteten var liden, hvorved invaliditetsprocenten bliver forholdsvis hei. 
Her maa der tages hensyn dels til det lille tal, 54 angrebne, og ikke 
mindst til mortalitetens vexling i de forskjellige epidemier og landsdele. 
Af cerebrospinalmeningit I er opført 15 tilfælde, hvoraf ro døde. Alle 
er efter min anskuelse tvivlsomme. Feelles for disse er bevidstloshed og 
tildels kramper; men iovrig lader der sig ikke tegne noget klinisk billede 
af dem. Det er sandsynligt, at det dels har været tilfældige hjernesyg- 
domme af forskjellig art, dels kan det maaske have veeret poliomyeliter af 
intens infektion, saaledes at bevidstheden er omtaaget og døden indtraadt, 
for lamhed har faaet tid til at udvikle sig eller er bleven bemeerket. 
Dedsfaldenes forholdsvis store antal er i saa henseende betegnende. 
Af encefalit? er kun opført 2 tilfælde, hvoraf 1 død. I begge tilfælde 
var der hemiplegi. Ogsaa disse tilfælde synes ganske usikre. 
De tilfælde, der er opført under disse diagnoser, er saa usikre, har 
fremkommet i saa ringe antal og saa spredt, at jeg ikke har kunnet til- 
lægge dem nogen betydning. De er derfor ikke medtagne i min frem- 
stilling af poliomyelitens forhold. 
1 No. 22, 56, 58, 70, 164, 426, 599, 735, 771, 772, 816, 828, 829, 922, 938. 
? No. 106, 162. 
