34 Robert Collett. 



i Februar 1832, og i Begyndelsen af Januar 1863 saaes 

 paa Torvet en Ungfugl, som syntes at være skudt i de 

 samme Dage. I Almiudelighed er Riugtrosten anseet for 

 at være den skyeste af alle vore Trostearter; dette har 

 jeg ikke fundet, hverken her paa Lavlandet under Træk- 

 tiderne, eller om Sommeren paa Fj eldene. Hernede give 

 de ingen anden Lyd fra sig, end deres letkj endelige, korte 

 Lokketone: takk, takk, takk. 



6. Turdas Merula, Lin. 

 Solsort. 

 Som alle Fugle, der sent, eller kun tildels flytte 

 bort, kommer Solsorten tidligt tilbage om Vaaren. 

 Allerede i Slutningen af Marts, eller i de første Dage af 

 April sees den enkelt eller parvis i Omegnens Løvskove 

 og Haver. Mod Slutningen af April trække de videre 

 ind i Granskovene, hvor de hække hist og her, men over- 

 alt spredt og temmehg sparsomt. Solsortens Sang, der 

 høres lige ud i October, er dybere og mere klangfuld, 

 end Maaltrostens, men tillige mere faatonig og ensformig, 

 og ikke sjeldent afbrudt af enkelte ikke velklingende Toner, 

 som aldrig høres hos Maaltrosten. Hannen synger helst 

 i Nærheden af sin rugende Hun, siddende noget skjult 

 i de øvre Dele af en Gran, sjelden i Toppen. Ellers 

 færdes den mellem de lavere Grene og paa Marken, flyver 

 lavt henad denne, og søger heller at skjule sig, end flyve 

 bort, naar nogen nærmer sig. Idetheletaget er Solsorten 

 den mindst sky af alle Trostearter, og kan til enhver 

 Aarstid kommes nær paa ofte ganske faa Skridts Afstand *). 



*) Solsorten o^ Riugtrosten have i sit Væsen og Levemaade 

 meget tilfælles, hvori de afvige fra de øvrige, lysere farvede 

 Trosteaitor. De holde sig aldrig i nogen Flok, som disse, men 



