70 Robert Collett. 



næsten altid hakker I\iglen selv sit Hul i en gammel tør- 

 raadden Granstubbe. Allerede omkring Midten af Marts, 

 medens endnu dyb Sne dækker Skovbunden overalt, paa- 

 begyndes dette Arbeide. Redet ligger sjelden mange Fod 

 fra Marken; det cirkelrunde Indgaiigshul er omtrent iVo" 

 i Diameter, og Hnlningen, som er omkring 9" dyb, gaar 

 for det Tilfælde, at Stubben er beklædt med Bark, nedad 

 umiddelbart indenfor denne, i niodsat Fald neppe V2'' 

 'indenfor Stammen. Redet er meget fast sammenvævet af 

 alleslags bløde Bestanddele, saasom Planteuld, fin Mos, 

 Haar og Fjær. 



Æggene lægges sjeldent efter den Iste Maj, men i 

 Almindeligbed i de sidste Dage af April; saaledes har jeg 

 fundet det første Æg i 1856 den 26de April, i 1860 den 

 29de April. Vaaren 1860 fandt dog Conservator Siebke 

 et Rede med rugede Æg endnu den 20de Maj, men dette 

 var usædvanhgt. I Antal ere de færrest af alle Meiser, 

 nemlig blot 5 ; engang har jeg fundet endog 4, engang 6. 

 Farven er hvid med mørke, brunagtige og rødhge Pletter, 

 og have mest Liglied med Kulmeisens Æg; deres Længde 

 varierer fra 7%— 8 Vs'", Bredden fra 5V4— 6'". 



32. Parus palusiris, Lin. 

 Sumpmeise. 

 I alle Christianiaegnens Løvskove, især hvor disse 

 beståa afOr, er Sumpmeisen almindehg, men sees næsten 

 aldrig i Naaleskovene, uden hvor disse ere omgivne af eller 

 blandede med Løvtræer. I Juni og Juh besøge de fami- 

 lievis Ilaverne, hvor de fortære flere Slags Bær; om Hø- 

 sten blive de derfor ikke ganske sjeldent hængende i 

 Trostesnarerne. Blandt deres flere forskjellige Lyde lade 

 de undertiden høre en, der ligner Vendehalsens (Jynx). 



