102 Eobert Collett. 



Uiigeriie opfødes meget med Insekter. Undertiden høres, i 

 Almindeliglied fra flere Individer, der have sit Tilhold i 

 Nærheden af hinanden, en fra deres almiudelige Strophe 

 constant Afvigelse, hvor Slutningstonerne ende anderledes. 

 I September og October forene Bogfinkerne sig, lige- 

 som om Vaaren, til store Flokke, og stryge om, oftest i 

 Selskab med Bjergfinker, og samle Korn paa de skaarne 

 Ågre; enkelte blive ogsaa hængende i Trostesnarerne. 

 De forlade os i Løbet af den sidste Halvdel af October, 

 sjelden sees de endnu i de første Dage af November. 

 Men hver Vinter findes enkelte Individer overvintrende, 

 der søge sin Føde sammen med Graa- og- Gulspurvene 

 ved Lader og i Veje. Yderst sjelden forekomme disse 

 uden enkeltvis; den 15de Februar 18G4 og de følgende 

 Dage saa jeg i en Have 3 Stykker, som havde sit stadige 

 Tilhold under et Hyldetræ. Af disse vare de to Hunner, 

 og een Han; af de øvrige Individer, som jeg i de for- 

 skjellige Aar har seet overvintrede, have ligeledes mindst 

 ligesaa mange været Hunner, som Hanner. 



57. Fruigilla montifringilla, Lin. 



Bjergfinke. 



Denne Fugl hækker almindehgt i alle Landets Bjerg- 



skove, især i Fyrreregionens øverste Græudse, men sees 



aldrig i Christianiaegnen uden under Træktiderne. Om 



Bundfarve." Jeg vil ikke undlade at omtale, at de eneste 2 

 Reder, som jeg har fuudet i lave Buske (1860 i en Enebusk 

 ved Ljabro, 1862 i en Stikkelsbærbusk ved Thaasen), begge 

 netop have indeholdt Æg med den blaagrønne Bundfarve, og 

 ere tilmed noget nær de eneste, som jeg har fundet med denne. 

 Dette besynderlige Phænomen lader sig, hvis det er constant, 

 vel neppe forklare paa anden Maade, end ved en ubetinget 

 Tro til de Brchmske Subspecies. 



