Oversii^t af Christiania Omei»:iis oriiithol. Fauna. 115 



&' 



hækker aarlig en Colonie paa 20—30 Par, den største, 

 jeg har seet her i Egnen. De vælge gjerne til sit Rede 

 et gammelt Spettehul, som undertiden kan være over 2' 

 dybt; desuagtet sees ofte Halmen, som er Redernes Ho- 

 vedbestanddel, at stikke udenfor Indgangslmllet. De blaa- 

 grønne, tykskallede, ofte paa langs furede Æg ere i An- 

 tal 5 — 7, og lægges i Almindelighed i den første Uge af 

 Maj, undertiden i Slutningen af April eller endog først i 

 Begynd eisen af Juni. Det tidligste Æg har jeg i de for- 

 skjellige Aar fundet saaledes: i 1856 den 6te Maj; 1857 

 den 8de Maj; 1858 den Iste Maj; 1859 den 7de Maj; 

 1860 den Ilte Maj; 1861 den 5te Maj; 1863 den 20de 

 April. Deres Længde varierer fra 11 — 14'", Bredden fra 

 9 — 97i"'. Bliver Redet forstyrret, lægge Fuglene ofte 

 ikke Æg paany, men benytte Hullet som Tilflugssted i 

 Uvejr og til Nattely. 



Paa Universitetsmuseet opbevares en hvid Varietet af 

 denne Fugl, som blev skudt 1852 (paa Jæderen). 



68. Garriilus glundarius, (Lin.) 

 Nøddeskrige. 

 Uden egentlig at optræde periodisk, forekommer 

 Nøddeskrigen i Christianiaegnen visse Aar i stort Antal 

 overalt, hvorimod den i andre næsten ganske synes forsvun- 

 den. Sit fornemste Tilhold har den i en Blanding af 

 Graner og gamle Løvtræer, og i enkelte saadanne Holt 

 kunne de træffes til enhver Aarstid, selv om de forresten 

 i Omegnen ikke ere til at opdage. At de ogsaa hække 

 her, er utvivlsomt, men jeg har aldrig været istand til at 

 opdage Redet; den 17de Juli 1862 skjød jeg i eet Skud 

 2 Unger, hvor Hale- og Vingefjær endnu ikke vare fuldt 

 udvoxede ; af dette Kuld synes de første Æg at være lagte 



