154 Robert Collett. 



aabne Marker i Nærheden af Skovene, indtil Sneen i de 

 første Dage af Maj begynder at forsvinde fra de lavere 

 Dele af Fjeldene. Om Høsten vides den aldrig observeret. 



105. Astur palwnharius, (Lin.) 

 Duehøg, Hønseliøg. 

 Denne Christianiaegnens skadeligste Rovfugl er tillige 

 en af de almindeligste. Sommeren tilbringer den i Sko- 

 vene, hvor den fortærer en Mængde Fuglevildt og Harer, 

 Vaar og Høst indfinder den sig talrigt paa de skov- 

 begrændsede Marker, hvor den efterstræber Raphønsene 

 og hvorfra den foretager Streiftog ind mod Byen efter 

 Duer og Høns. Undertiden tager den ogsaa en Lærke 

 eller et Ekorn; men hvor det gjælder den ringeste Mod- 

 stand, er den yderst feig, og drives lettelig paa Flugt af 

 et Par Kraaker. Hvor den engang har faaet Vane at 

 jage, holder den sig bestandig; saaledes havde f. Ex. en 

 Duehøg Høsten 1859 sit stadige Tilhold paa Spiret af vor 

 Frelsers Kirke midt i Byen, hvorfra den foretog Jagttoure 

 og plyndrede Byens Hønsehuse og Dueslage. I de første 

 Dage af Maj lægges i høje Grantræer de 3 — 4 matplet- 

 tede, eller ofte næsten ensfarvet blaagrønne Æg, hvis 

 Længde er 25— 26'^ og Bredde lOV^— 207^'''. 



106. Astur Nisus, (Lin.) 

 Spurvehøg. 

 Denne i Christianiaegnen ligeledes meget almindelige 

 Rovfugl har om Sommeren sit fornemste Tilhold og hæk- 

 ker paa Steder, hvor der tindes Fjeldvægge i Nærheden 

 af Skove og dyrkede Marker. Uagtet i Størrelse næsten 

 den mindste, er den uden Sammenligning den dristigste 

 af alle Rovfugle. Foruden de mindre Fugle, hvortil deu 



