156 Eobert Collett. 



Begyndelsen af April; men hvert Aar blive flere eller 

 færre tilbage, som tilbringe Vinteren hos os. 



107. Pernis apivorus, (Lin.) 



Hvepsehøg. 



I de senere Aar er Hvepsehøgen i en mærkehg Grad 

 tiltaget i Antal, saavel i Christianiaegnen, som paa flere 

 andre Steder i Landet; fornemmelig forekommer den visse 

 Aar almindeligt. Hele Sommeren træfi'es den i de fleste 

 af Omegnens større Granskove, og søger om Høsten ind 

 paa de mere aabne Steder. Den er en yderst feig Rov- 

 fugl, der neppe nogensinde tager varmblodige Dyr. Ho- 

 vednæringen bestaar i forskjellige Hymenopterlarver, især 

 af Hvepse og Jordhumler, hvis Reder den plyndrer; den 

 tager tillige de fuldkomne Insekter, samt muligens ogsaa 

 Honningen. Ligeledes fortærer den Spyfluelarver, hvoraf 

 Prof. Rasch har fundet en Hvepsheøg, som sad paa et Cada- 

 ver inde i Skoven, i den Grad overfyldt, at den ikke kunde 

 flyve bort, men blot hoppe. Flugten ligner Vaagernes 

 (Buteo). 



Rederne bygges i høje Graner, og Æggene, som ere 

 3 eller 4 i Antal, lægges omkring Midten afMaj; saaledes 

 blev i 1856 det første Æg lagt den 16de Maj. Deres 

 Længde er 23V2— 24V2'", Bredden 187,-19"'; paa den 

 næsten aldrig synlige Bundfarve ere de tæt bestrøede med 

 mørkt rødbrune, sammenløbende Pletter, hvorved Hvepse- 

 høgens Æg blive blandt de mørkest farvede af alle Rov- 

 fugleæg. 



108. Circus cyanens, Keyserl. 



Blaa Kjærhøg. 

 Den blaa Kjærhøg er endnu ikl^ med Vished bemær- 



