Oversigt af Oliristiania Omegns oriiitliol. Fauna. 199 



166. GalUnula Crex, (Lin.) 



Agerrixe. 



Agerrixen ankommer til Christianiaegnen temmelig 

 regelmæssigt i Løbet af den 3die Uge af Maj, sjelden tid- 

 ligere eller sildigere. I 1863 hørte jeg den første Gang 

 den Ode Maj, men ellers er den i de sidste 34 Aar ikke 

 kommen sildigere end den 24de eller tidligere end den 1 1te 

 Maj. I Rugagrene, hvor Kornet paa denne Tid er højere, 

 end Græsset paa Engene, træffes de især i Mængde, ofte 

 et stort Antal paa den samme Ager ; senere om Somme- 

 ren behersker hvert Par sit Terrain, og driver strax bort 

 dem, der nærme sig. De trykke i Regelen ikke synderlig 

 stærkt for Hunden, men ere lette at skyde, da de flyve 

 tungt og i lige Linie. Deres Utrættelighed i at udstøde 

 det bekjendte stærke Skrig, som især høres om Aftenerne 

 i den Tid, da Hunuerne ruge, er aldeles utrolig*). Saa- 

 snart Tingerne i Løbet af Juli ere udklækkede, ophører 

 Skriget, og Agerrixerne ere senere om Sommeren van- 

 skelige at opdage. Om Høsten blive de ofte stødte op 

 af Raphønshunden; deres Kjød er overordentlig velsma- 

 gende. De forblive i Egnen til langt ud paa Høsten; et 



*) Som et Exempel paa denne deres Udholdenlied maa jeg an- 

 føre følgende: I Slutningen af Juli 18G3 skreg en Agerrixe 

 daglig udenfor mine Vinduer; sandsynligvis har det været 

 Hannen, som paa denne Maade har underholdt sin rugende 

 Hun. Men en Aften skreg den uafbrudt i over en Time; med 

 fast et Uhrværks Nøjagtighed var der, uagtet gjentagne Tæl- 

 linger, aldrig flere end 115, eller færre end 114 (enkelte.) Skrig 

 i Minuttet, hvilket for en Time udgjør omtrent 7000 Skrig uden 

 ringeste Ophør. Senere hørtes den aldrig mere; rimeligvis har 

 dens Mage faaet Unger, da den vel neppe kan antages at have 

 overanstrengt sig. 



