IX 



Side 

 Dommerens bedømmelse af de sagkj-ndiges udtalelse. De sagkyndiges 



granskning og af horelse 183—186 



Pligten til at tjenestegjore som sagkj-ndig og dennes begrænsning. Antallet 

 af sagkyndige. Rettens pligt til at tilkalde sagkyndige. Sagkyndiges 



habilitet. Sagkyndiges salær 186—192 



Sigtedes adgang til at vælge en sagkyndig og dennes adgang til at del- 

 tage i granskningen >9-~ ^95 



Strafleproceslovens tillob til indførelse af institutionel sagkyndighed. Strprl. 

 § 192. Justitsdepartementets cirkulærskrivelse af 6te Juni 1891. Resolutio- 

 nen af 30te Juni 1900 samt reglementet for Den retsmedicinske kommission 

 § I. Nye beskikkelser af faste sagkyndige i henhold til resolutionen af 30te 



Juni 1900 195 — 200 



Begrebsmæssig definition af .sigtelse*. Sporgsmaalet om sigtedes pligt til 

 at lade sig underkaste personlig ransagning og medicinsk undersøgelse. 



Sigtedes pligt til at finde sig i psykiatrisk observation 200 — 204 



Sporgsmaalet om ikke-sigtede mistænktes samt vidners pligt til at under- 

 kaste sig medicinsk undersøgelse 204 — 213 



III. De civile og militære strafledomstole samt paatalemyndighed. Forskjellen 

 mellem de judicielle myndigheders og tutors stilling som observationsrekvi- 

 rent. Nodvendigheden af samarbeide mellem juridiske og p3\-kiatriske kri- 

 minalister. Den strafleprocessuelle adgang til at berove observanden fri- 

 heden. Den judicielle observation i forhorsretten. Nødvendigheden af de 

 sagkyndiges fremmøde under hovedforhandling, naar sindssygespørgsmaalet 



i forhorsretten er besvaret benegtende 214—219 



Forskjellen mellem den psykiatriske observators stilling, etter som han er 

 tilkaldt af de judicielle m3'ndigheder eller af tutor. Den af sigtede til- 

 kaldte sagk3-ndige3 særstilling. Værgens partsrettigheder. Sporgsmaalet 

 om adgang til at sigte og tiltale en sindssyg Obser\ator maa have man- 

 dat, før han begj-nder observationen ••••.. 219 — 223 



IV De retspsykiatriske sagkyndiges behandling af bevisstoffet 223 — 225 



Praxis i Kristiania siden 1896. Den sagkjndiges manglende ret til at ind- 

 drage den paaklagede handling som led i bevisførelsen for foreliggende 

 sindssj-gdom. Farlighedssporgsmaalets særstilling i den heromhandlede hen- 

 seende 225—227 



Bevis for observandens identitet. Observandens slægtninge som vidner. 

 Indsamling af oplj-sninger fra skoler, læger, værgeraad, fængsler, skole- 

 hjem, tvangsarbeidshuse og politi. Anstaltbestyrernes, specielt fængsels- 

 direktørernes vidnepligt. Den sagkyndige udenretslige observation. Special- 

 diagnosen maa ikke indtages i konklusionen 227—232 



Den skrit'tiige udtalelses form. Straffelovens § 44 sidste led. De sagkyn- 

 diges manglende ret til at udtale sig om tilregnelighedsspørgsmaalet . . . 232—234 



Konklusionsformler 234 — 236 



Den mundtlige udtalelses form. Judiciel farlighedserklæring 236—239 



V. De judicielle observationssteder. Retssalen, fængslerne og sindssj-geasylerne 



som observationssteder 239 — 243 



Den judicielle observationstid. Manglende enhed i retspsj'kiatrisk bedøm- 



melse. 



244 



\T. Strafleproceslovens § 210. Osterrigsk straffeproceslovs § 134. Tysk straffe- 

 proceslovs § 81. Bachke-Getz's forslag til norsk paragraf. Den departe- 

 mentale jurykommissions tbrslag. Vedtagelsen af § 210 245—247 



Definition af udtrj'kket: .Efterlader Tvivl' samt af ordet .Erklæring*. 

 Nødvendigheden af at begrunde tvilen, naar § 210 skal anvendes. Erklæ- 

 ringen skal afgives af sagkyndige, hvis antal maa være mindst to . . . 247—250 

 Benyttelse af ordet .sigtet* i § 210 250 — 253 



