I9I5- No. I. DEFINITION AF UDTRYKKET PSYKIATRISK OBSERVATION M. V. 



Som omtalt var det autoritative tutel indtbrt af keiser Antoninus Pius ; 

 og det er neppe tvilsomt, at det allerede fra forst af var meningen, at den 

 embedsmand, der indehavde dette tutel, ligesom de øvrige tutores, skulde 

 have ret og pligt til at foranledige undersøgt og afgjort sporgsmaalet om, 

 hvorvidt ang^jældende led af galenskab; thi uden denne pligt vilde nytten 

 af det nye tutel være meget ringe. Det heromhandlede keiserlige brev 

 SN^nes jo ogsaa at gaa ud fra som givet» at statholderen som autoritativ tutor 

 havde denne pligt, og det var jo meget naturligt, at det keiserlige brev 

 gik ud fra som selvfølgeligt, at alene det autoritative tutel var tilstrækkelig 

 betrN^ggende overfor en person, der havde begaaet parricidium. At det 

 private tutel i saadanne tilt'ælde suspenderes, har ogsaa under moderne 

 forhold almindeligvis været anseet som nødvendigt, og dette har ogsaa 

 som omtalt fundet udtrN'k i norsk ret. 



Efter Antoninus Pius's reskript synes det at have været meningen, at 

 en af autoritativ tutor rekvireret psykiatrisk observation ialfald som regel 

 skulde udføres, medens observanden hensad i fængsel; men det herom- 

 handlede brev viser, at der ogsaa, naar det fandtes tilstrækkelig betryggende, 

 var adgang til at foretage observationen, medens observanden opholdt sig 

 i sit eget hjem ; samt at der ogsaa i dette tilfælde var adgang til at an- 

 vende mekaniske sikringsmidler saasom belægning med jern. 



Vi har tidligere omtalt, hvorledes Middelalderen under indflydelse af 

 de alt beherskende religiøse idéer gik tilbage til den urgamle opfatning af 

 galenskabens aarsag og kun indrømmede denne tilstand, men ikke afsindig- 

 heden, indflydelse paa retsstillingen. 



Denne holdning maatte selvfølgelig øve en stor tilbagevirkende kraft 

 paa den psykiatriske observation og særlig virke stærkt indskrænkende paa 

 dens omraade. Men — som vi ligeledes tidligere har omtalt ' — g^jorde 

 ikke desto mindre den psykiatriske observation i løbet af Middelalderen, 

 ialtfald hos de mere fremskredne kulturfolk, i en særdeles vigtig henseende 

 et stort fremskridt udover romerrettens standpunkt, idet flere lovgivninger — 

 blandt hvilke den norske — paalagde kongens embedsmand paa tinget 

 som pligt at lade observationen foretage af kyndige mænd — en pligt romer- 

 retten som anført antagelig ikke kjendte. — 



Vi ved ogsaa. at dette lovbud har været respekteret. I den første 

 norske hexeproces, der førtes mod Ragnhild Tregagas i 1325, blev der 

 af biskop Audfinn afsagt frifindelsesdom, og i denne doms begrundelse ud- 



1 B. I s. 129 f. 



