1915- ^O- ï- OBSERVATIOXSSPØRGSMAALET I TIDEN 189O I9OO. 



tøren kunde eve, og desuden overtage fakultetets »overskjøn-< i den ud- 

 strækning, som den nye mundtlige strafteproces maatte tillade. For i saa 

 henseende at tilveiebringe en praktisk ordning ønskede han visse lemp- 

 ninger i rettergangsmaaden. Derimod mente han, at kommissionen eller 

 dens afdelinger eller enkelte medlemmer kun rent undtagelsesvis burde 

 fungere som opnævnte sagk3'ndige. 



Heiberg mente ogsaa, at det havde øvet en uheldig indflydelse paa 

 indlederens forslag, at denne væsentlig eller næsten udelukkende havde 

 havt psykiatriske undersøgelser for oie. Det var, bemærkede tal., ligesom 

 indlederen »ikke vil anerkjende specialkundskabens nødvendighed ligeover- 

 for andre undersøgelser <--. Angaaende spørgsmaalet om indrettelsen af en 

 observationsanstalt udtalte Heiberg sig ikke. 



Bentzen var enig med indlederen og Heiberg i ønskeligheden af at 

 faa oprettet en retsmedicinsk kommission, som kunde overtage medicinal- 

 direktørens befatning med de retsmedicinske erklæringer. Han var ogsaa 

 enig i indlederens krav paa oprettelsen af en psykiatrisk observations- 

 anstalt for sigtede, men han fandt ikke, at man burde optage politiobser- 

 vander i denne. 



Forevrigt fandt indlederens planer til ordningen af den psykiatriske 

 observation ingen tilslutning. 



Indlederen henviste i sit tilsvar til den omstændighed, at en reform 

 af den ps^'kiatriske observation var hans formaal; men at han havde fundet, 

 at en saadan ikke lod sig gjennemfere uden i forbindelse med en om- 

 organisation af hele det retsmedicinske sagkN-ndighedsvæsen, og derfor 

 havde han i forbindelse med sit foredrag fremlagt sit foreløbige udkast. 

 Han havde forevrigt ikke villet g^jøre noget forsøg paa at skabe en ideel 

 ordning, men kun villet fremlægge sine idéer om en brugbar organisation. 

 At der navnlig fra de ikke-psykiatriske fagkredse kunde gjøres alvor- 

 lige indvendinger mod hans meninger, havde fra første stund af været 

 ham klart. 



Kriminalistmødets forhandlinger blev sendt medicinaldirektøren, der 

 under 9de November 1893 oversendte dem til Justitsdepartementet, som i 

 skrivelse af 2den Februar 1894 til det medicinske fakultet udbad sig dettes 

 udtalelse om det ovennævnte foreløbige udkast i den udstrækning, hvortil 

 der maatte findes føie. 



Under sagens behandling delte fakultetet sig i 4 grupper, idet Hei- 

 bergs opfatning tiltraadtes af Schønberg og Guldberg, som ikke afgav 

 noget særeget votum; medens Torup, Axel Holst og Nicolaysen^ hæv- 



1 Professor Hjort deltog ikke i sagens behandling. 



