28 PAUL WINGE. M.-N. Kl. 



dede anskuelser, som i mere eller mindre grad stod i modsætning til Hei- 

 bergs, hvorfor disse medlemmer afgav hvert sit separate votum ^. 



Heiberg fremhæver i sit votum, at retskemien ikke er nogen del af 

 retsmedicinen, skjent retsmedicineren ofte maa tilkalde retskemikerens hjælp. 

 Retskemien burde derfor ikke repræsenteres i den retsmedicinske kom- 

 mission. 



Retsmedicinen er en naturlig enhed, et særskilt fag og en samlende 

 disciplin, der omfatter alle de medicinske fagkundskaber, som paakaldes 

 under rettergangen. 



Den pathologiske anatomi er den specialitet, der sammen med indre- 

 medicin og kirurgi udforsker S3'gdoms- og dødsaarsager, og disse special- 

 fag samler i sig den del af den medicinske sagkyndighed, som kommer 

 paa tale ved en stor flerhed af retssager-. Men foruden patholo- 

 gisk anatomi kommer ogsaa fedselsvidenskab og psykiatri i væsentlig be- 

 tragtning, og retspsykiatrien holder paa at udvikle sig til en egen disciplin 

 særlig hos os, hvor den ikke foredrages af universitetslæreren i retsmedicin, 

 men af læreren i psykiatri. Den retsmedicinske kommission bør derfor 

 være sammensat af 3 læger, »helst saaledes, at der tages Hensyn til spe- 

 cialistisk Uddannelse i pathologisk Anatomi, Fødselsvidenskab og Psy- 

 kiatri«. 



Universitetslæreren i i'etsmedicin bør være kommissionens formand. 



Kommissionen bør ikke have til opgave at fungere som sagkyndig for 

 retterne eller organiseres med dette maal for øie, om den end i enkelte 

 tilfælde kunde komme til at optræde som saadan. Den retsmedicinske 

 kommission burde derimod organiseres som en »Administration, der paa 

 den ene Side skal gaa Anklagemyndigheden tilhaande med nødvendige 

 retsmedicinske Oplysninger, specielt førend Tiltale er udfærdiget, og kanske 

 paa dette Stadium udføre en Del Undersøgelser, men i ethvert Tilfælde 

 tilraade, hvem der bør gjøre de nødvendige kemiske eller mikroskopiske 

 Undersøgelser, og sørge for, at skikkede Sagkyndige opnævnes samt i det 

 Hele være til Disposition for Paatale myndigheden med for- 

 skj eilige Raad, der kræver medicinsk Kundskab-. Paa den 

 anden side skulde Kommissionen — og det vilde kanske blive dens vig- 

 tigste Hverv — modtage og kritisk- gjennemgaa alle Beskrivelser af 

 retsmedicinske Forretninger, saavel legale Obduktioner som Erklæring om 

 Vedkommendes Sindstilstand eller om Legemsbeskadigelse og deslige, 

 og saaledes overtage det Hverv, som nu paaligger Medicinalkontoret. Kom- 



1 Samtlige vota er trykte som bilag til nedennævnte sagkyndighedskomités indstilling 

 (1897). 



2 Udhævet her. 



