1915- ^«0. I. OBSERVATIONSSPØRGSMAALET I TIDEN 189O I9OO. 3I 



Som det vil fremgaa af ovenstaaende, havde fakultetet behandlet denne 

 sag ud fra andre forudsætninger end de, der laa til grund for det 

 foreløbige udkast, og derved bragt den i en anden stilling end den, for- 

 slagsstilleren havde ønsket. 



Han havde fremlagt sit udkast, fordi han mente, at den judicielle 

 observation under den nye straöeproceslov alene kunde ordnes paa be- 

 tryggende maade i og med anerkjendelsen af det princip, at de medicinske 

 specialister — ikke en repræsentant for den samlede retsmedicin — havde 

 retten og pligten til at optræde som domstolens lærer i sidste instants. 

 Han vilde ved sit udkast vise, hvorledes han havde tænkt sig hele den 

 retsmedicinske sagkyndigheds virkemaade under den nye straffeproces- 

 lov, og specielt hvorledes den retsps3'kiatrisl;e sagkj-ndighed burde sam- 

 arbeide med den øvrige retsmedicin. Paa disse forudsætninger havde 

 han bygget sit forslag til ordning af den judicielle observation i straffesager. 

 Men allerede under diskussionen i kriminalistmødet var debatten fort bort fra 

 dette emne, og fakultetet vendte op og ned paa sagen, idet det næsten 

 udelukkende befattede sig med udkastets bestemmelser om den ikke-psvkia- 

 triske del af retsmedicinen. laltfald blev de psykiatriske spørgsmaal skøvet 

 i baggrunden, og ordningen af den retspsykiatrisde observation blev kun 

 meget flygtigt berørt. 



Imidlertid havde dog forslagsstillerens idéer fundet nogen tilslutning i 

 fakultetet; navnlig havde professor Torup klart og uafkortet hævdet kravet 

 paa, at domstolene, hvor det er praktisk muhgt, skal belæres af specialister 

 i de forskjellige medicinske fag, og at det først og fremst gjælder om at 

 faa en betryggende ordning af den primære sagkyndighed. 



Det var efter fakultetets holdning forslagsstilleren klart, at han ikke 

 længer formaaede at føre sagen tilbage til det spor, hvor han oprindelig 

 havde villet have den ind, og at han derfor nu maatte tage op til behand- 

 ling det hele retsmedicinske sagkyndighedsvæsens organisation. Han fik 

 da herunder efter bedste evne söge at fremme de psykiatriske interesser. 



Paa programmet for det 6te norske lægemøde i Bergen i August 

 1895 ^'^^ blandt diskussionsemnerne opført: 



Om sagkyndighedsspørgsmaalets ordning i vort land^. 

 Diskussionen blev aabnet af professor Heiberg-, og under den frem- 



* Se lægemødets forhandlinger. 



^ Indledningsforedraget er trykt i Tidsskrift for den norske Lægeforening, Aarg. 15 (1895) 

 s. 487 f. 



