38 PAUL WINGE. M.-N. Kl. 



Uagtet der saaledes blev opnaaet enighed om en række vigtige punk- 

 ter, blev det dog efterhaanden klart, at der bestod saa store modsætninger 

 mellem kommissionsmedlemmernes grundopfatning af og hele syn paa den 

 retsmedicinske reforms formaal og omfang, at der ikke forelaa nogen mulig- 

 hed for en fællesindstilling, ja ikke engang for en enkelt majoritets- og 

 minoritetsindstilling. 



Denne modsætning kom allerede tilsyne under behandlingen af spørgs- 

 maalet om kommissionens sammensætning. 



Komitéens majoritet, F. Stang Lund, Torup og Schønberg, var enig 

 med den ene minoritet, Heiberg og H. Vogt, om, at kommissionen burde 

 bestaa af 5 faste og 5 tilforordnede medlemmer, som skulde beskikkes af 

 Kongen for et tidsrum af 10 aar, og blandt hvilke én skulde beskikkes som 

 formand; men forøvrigt var der principielle uenigheder mellem de to grup- 

 per om sammensætningen. 



Majoriteten vilde have beskikket hver enkelt af de faste medlemmer 

 som repræsentant for hver sit specielle fag, nemlig én for pathologisk 

 anatomi, én for psykiatri, én for fødsel svidenska b, én for 

 kirurgi og én for toxikologi og medicinsk kemi^, og for enhver 

 af de faste vilde den beskikke en tilforordnet. 



Til begrundelse af dette forslag anførte majoriteten : » — — — Disse 

 Pag antages at være de, hvorom der i det praktiske Liv regelmæssige 

 vil blive Spørgsmaal. At lade den retsmedicinske Disciplin som saadan 

 faa nogen særskilt Repræsentation inden Kommissionen har man ikke anseet 

 rigtigt. Efter Majoritetens Opfatning er selvfølgelig den retsmedicinske Indsigt 

 nødvendig ved Behandlingen og Besvarelsen af de medicinske Spørgsmaal, 

 som foreligger i Retslivet; men netop derfor bør den være et Fælleseie 

 for Kommissionens Medlemmer, saa at der hos hver enkelt af disse maa 

 kræves ikke alene speciel Kyndighed i et af de ovennævnte 5 Fag, men 

 tillige — som en almindelig Forudsætning — retsmedicinsk Indsigt. For 

 Komitéens Majoritet stiller overhovedet Sagen sig saaledes, at om Retsmedicin 

 end maa ansees som en særlig Disciplin, hvis Foredrag ved Universitetet maa 

 være ikke alene berettiget, men ogsaa paakrævet, saa kan den dog ikke ansees 

 som noget eget — medicinsk videnskabeligt Fag, der som saadant særligt 

 skulde kunne gjøre Krav paa at repræsenteres i Kommissionen t. 



Minoriteten Heiberg — Vogt vilde ikke have kommissionens medlemmer 

 beskikkede som repræsentanter hver for sit fag, men derimod samtlige 

 medlemmer for alle fag. Kommissionens medlemmer henførtes til 2 grup- 

 per. Ved beskikkelsen skulde der for de 3 medlemmers vedkommende 



^ Udhævet af majoriteten 



