52 PAUL WINGE. M.-N. Kl. 



kyndighed, at den var bygget paa princippet om det mundtlige ords umiddel- 

 bare bevisstyrke; medens den sekundære sagkyndigheds grundlag saa godt 

 som udelukkende maatte være skriftlige aktstykker. Hvad der mundtlig 

 blev udtalt under hovedforhandlingen, blev ikke protokolleret, og man kunde 

 derfor ikke skaffe et justeret referat, som kunde danne grundlaget for nogen 

 revision af hoiere retsmedicinsk autoritet. 



Under den departementale komités forhandlinger kom den heromhand- 

 lede vanskelighed paa tale^, og herunder hævdede Paul Winge, at van- 

 skeligheden for de psykiatriske sagers vedkommende vilde blive, om ikke 

 helt overvunden, saa dog væsentlig formindsket, dersom man i størst mulig 

 udstrækning overførte de psykiatriske sager til forhørsr etten, hvor de efter 

 sin natur hørte hjemme, og hvor vidneforklaringerne blev protokollerede. 



Under den videre diskussion efter komitéindstillingens afgivelse fandt 

 han sig alligevel efterhaanden mindre og mindre tilfreds med det forslag 

 til løsning af denne vanskelighed, som han havde formuleret i sit komité- 

 udkast. Han indsendte derfor under 26de Oktober 1897 '^'1 Justitsdeparte- 

 mentet et omredigeret forslag til vedkommende bestemmelse (§ 18), i 

 hvilket de primære sagkyndige foresloges paalagt som pligt at indsende 

 til den retsmedicinske kommission referater af deres mundtlige udtalelser 

 for skranken. 



Som anført havde Paul Winge ikke tidligere villet tage standpunkt 

 til spørgsmaalet om, i hvilken udstrækning lovforandringer var nødvendig 

 for gjennemførelsen af hans idéer; men efterhaanden blev det ham klart, 

 at han var nødt til ogsaa at behandle dette spørgsmaal. Han udarbeidede 

 derfor: i) »Foreløbigt udkast til lov angaaende forandringer 

 i lov om rettergangs m aaden i straf fe sager af iste Juli 1887«, 

 samt : 



2) »Udkast til reglement for de retsmedicinske sagkyn- 

 diges tjenestegjørin g under strafferetslige og i forbindelse 

 med straffesag staaende undersøgelser«-. 



Lovudkastet indeholdt ingen anden realitetsforandring i hans komité- 

 udkast end den, at forsvarerens ret til at øve indflydelse paa valget af 

 specialsagkyndig indskrænkedes til kun at gjælde den offentlig be- 

 skikkede forsvarer. 



Udkastet til reglement, der er opstillet i 14 paragrafer, indeholder 

 ingen anden realitetsforandring fra komitéudkastets alternativ A end den, 

 at det ovennævnte til Justitsdepartementet under 26de Oktober s. a ind- 



* Herom er intet indtaget i komitéindstillingen. 



2 Trykt i Tidsskrift for den norske lægeforening, i8de aarg. ([898) s. 19 f. 



