I915- No. I. OBSERVATIONSSP0RGSMAALET I TIDEN 189O — I90O. 63 



veto gav dog fuldt saa stærke garantier som de, tal. forlangte for behand- 

 lingen i koraraissionsafdelingen. 



Omkostningerne ved observationsanstalten var uhyrlig overdrevne; de 

 var i virkeligheden ikke meget store og desuden for en væsentlig del om- 

 posteringer. 



Holmboe indrommede. at endel af omkostningerne ved en observations- 

 anstalt var omposteringer. 



LiNDBOE fandt, at det psykiatriske sagkyndighedsvæsen stod i en stil- 

 ling, som kræver, at noget maatte gjøres. Der er — bemærkede tal. — 

 •»blandt os psykiatrikere en usikkerhed, som gjer, at jeg beder Gud bevare 

 mig for at komme under psykiatrisk bedømmelse-. Tal. var enig med 

 indlederen i. at der ber være en eller anden sagkyndig overdomstol. 



I diskussionen deltog forovrigt \*edeler. der krævede en lærer i 

 psykiatri, og G. Ccnradi, som omtalte vanskelighederne ved simulation i 

 strafanstalteme. 



Paul Winge bemærkede, at han ved medicinaldirektørens velvilje 

 havde faaet anledning til at gjennemlæse et betydeligt antal afskrifter at 

 de erklæringer, som de psykiatrisk sagkyndige havde afgivet ; og han maatte 

 om disse erklæringer sige, at flertallet ganske vist ikke var af den be- 

 skaft'enhed, at det kunde danne et paalideligt grundlag for en revision med 

 eventuel kassation. 



Under yde Oktober 1899 fremsattes kgl. prp. >angaaende bevilgning 

 til udgifter ved en retsmedicinsk kommission*. 



1 Justitsdepartementets i stads raad Løchen» foredrag af 3dje Oktober 

 1899 gives ferst en redegjørelse for sagens historie, og derefter anforer 

 departementet følgende: -Departementet skal ved at gjøre denne sag til gjen- 

 stand for underdanigst foredrag tillade sig at bemærke, at efter hvad der er 

 fremkommet under den oven gjengivne oftendige diskussion, og efter den er- 

 faring, som departementet selv har havt anledning til at erhverve angaaende 

 vort retsmedicinske sagkyndighedsvæsen, maa der antages ved dette at 

 klæbe mangler, som bør søges afhjulpne. Særlig efter den ved strafle- 

 procesloven gjennemførte nye rettergangsmaade i straffesager er der til- 

 lagt de retsmedicinske sagkyndige en indflydelse paa sagernes udfald, som 

 i høiere grad end tidligere nødvendiggjor en betryggende ordning af deres 

 virksomhed. Med hensyn til de fra den departementale komité fremkomne 

 forskjellige forslag til en reform i denne henseende finder departementet i 

 det væsentlige at kunne henholde sig til, hvad medicinaldirektøren i sin 

 oven gjengivne erklæring af i8de december 1897 derom har udtalt. Man 



