igiS- ^O. I. OBSERVATIOXSSPeRGSMAALET I TIDEN 1890— I9OO. 69 



anbringelse af de heromhandlede patienter. Han fandt derfor at burde til- 

 raade politimesteren uden ophold at gjennemfore en reform i den antydede 

 retning. 



Under 29de Januar 1894 udstedte politimesteren (Hesselberg) folgende 

 ordre 



Om behandling af sindssyge. 



1. Naar nogen hjælpelos person, der antages at være sindssyg, paa- 

 trætfes paa gaderne eller paa offentlige steder eller midlertidig er indbragt 

 paa nogen af politistationerne, skal han — med saadan varsomhed, som er 

 paabudt i instruxens punkt 6 — snarest mulig opbringes til hovedstationen 

 og fremstilles for vagthavende for ordensafdelingen, medmindre han som 

 indviklet i nogen forbrydelse er efterlyst eller iøvrigt som værende under 

 opdagelsespolitiets behandling skal fremstilles for vagthavende paa opda- 

 gelsesafdelingen. 



2. Naar nogen saadan sindssyg er fremstillet for vagthavende paa 

 hovedstationens ordensafdeling. har vagthavende snarest mulig at gjore 

 anmeldelse herom for tjenestgjorende politifuldmægtig. Saafremt fuldmæg- 

 tigen eller anden embedsmand ikke er tilstede eller ikke er at faa i tale i 

 telefonen, bor politilægen strax varsles, 



3. Politifuldmægtigen har — i tvivlstilfælde efter derom at have paa 

 vanhg maade indhentet nærmere instruktion hos politiinspektoren — at er- 

 hvene politilægens erklæring om den antagelig sindssyges tilstand, til 

 hvilket oiemed han skal meddele pohtilægen underhaanden eller skriftlig 

 alle de faktiske oplysninger om den paagjældende person og hans forhold, 

 som han maatte være i besiddelse af eller som han maatte kunne erhverve. 



4. Politilægen skal snarest mulig afgive skriftlig erklæring: 



a. om hvorvidt personen kan skjonnes at være sindssyg, 



b. om den paagjældende person kan efter sygdommens beskaffenhed be- 

 frygtes at ville forstyrre den offentlige orden og (eller) sikkerhed. 



c. hvis saa ikke er tilfældet, om den sindssyge tiltrænger behandling paa 

 sindssygeasyl eller om han kan overgives til forsorg at' den eller 

 dem. som har at iagttage hans tar\-, i hvilket sidste tilfælde politi- 

 lægens erklæring skal, saavidt mulig, indeholde udtalelse om, hvorvidt 

 den sindssyges private forsorger kan efter omstændighederne betroes 

 at tage ham i for\aring. 



Politilægens erklæring stiles til den politiembedsmand, der har 

 begjæret den, men det er politilægen overladt overensstemmende med 

 den for ham udfærdigede instrux at konferere direkte med politimeste- 

 ren, om dertil findes opfordring. 



