yo PAUL ■yviNGE. M.-N. Kl. 



5. Gaar politilægens erklæring ud paa, at den sindssyge er farlig for 

 den offentlige sikkerhed og orden eller at han af andre grunde tiltrænger 

 behandling paa asyl, træffer politifuldmægtigen, efter at have foredraget 

 sagen for politiinspektøren, uopholdelig forføining til at faa ham indlagt paa 

 et af de herværende asyler eller transporteret til noget udenbys asyl eller 

 til hjemstedet. Om hvilken fremgangsmaade der skal vælges bor der fore- 

 løbig konfereres med fattigkommissionen hersteds. 



6. Saafremt der ikke i dagens løb er anledning til at faa den sinds- 

 syge anbragt, maa han, saalænge der ikke haves nogen detentions- eller 

 observationsanstalt for sindssyge, rekvireres midlertidigt indsat i Kristiania 

 distriktsfængsel V Herom bliver politilægen uopholdelig at underrette, for 

 at han i sin egenskab af fængselslæge kan afgive saadan erklæring, som 

 fængselsbestyreren maatte finde fornøden, samt bestemme, hvorvidt der 

 skal anordnes vagthold for den sindssyge ^. 



7. Saafremt nogen anden embedsmand end tjenestgjørende fuldmægtig 

 ved hovedstationen efter omstændighederne har at træffe forføining med 

 hensyn til sindssyge, gjælder i det væsentlige hvad ovenfor er foreskrevet, 

 saasom indhentelse af politilægens erklæring, konference med fattigkommis- 

 sionen etc. 



Ved denne ordre, der strax blev fuldt gjennemført, blev der meget 

 vundet for politiets befatning med sindssygepleien. 



Politiets tuteludøvelse kom i god orden, og de psykiatriske observa- 

 tioner blev saavidt betryggende, som man under de forhaandenværende 

 forhold kunde forlange. Observationstiden var ogsaa meget kort, som regel 

 kun I døgn, kun sjelden 2, og maximumstiden var 4 døgn-. Fængsels- 

 cellerne var ganske pene og altid holdt rene og i god stand, og politi- 

 arresterne blev ogsaa forbedrede. Man fik indrettet en floi til arrestlokalet, 

 i hvilken der blev skaffet et par noget bedre og mere isoleret liggende 

 celler for kvinder og syge-. 



Justitsdepartementets ovenciterte skrivelse af 13de Juni 1896 indebar 

 vistnok ikke blot en alvorlig krænkelse af sindssygeasylernes retsstilling, 

 men tillige et angreb paa politiets administrative observation; men da det 

 samme departement allerede den 23de Oktober s. a. bortfortolkede sin 

 netop nævnte skrivelse, forsaavidt angik det punkt, der vedkom politiet, 

 blev skrivelsen af 13de Juni 1896 uden al praktisk interesse for Kristiania 

 politikammer. 



^ Bestemmelsen er noget uklar 

 - Herom mere nedenfor. 



