92 



PAUL WINGE. IVl.-N. Kl. 



tid, da politiet faar dem til administrativ^ behandling. Det er nemlig i an- 

 ledning at" saadanne personer, at spergsmaalet om udstrækningen af poli- 

 tiets tutorpligt faar principiel betydenhed. 



Er det derimod paa behørig maade bragt paa det rene, at den paa- 

 gjældende person paa det angivne tidspunkt er en forsorgsløs eller farlig 

 sindssyg, da vil spergsmaalet om politiets administrative behandling af ham 

 ikke frembyde principielle vanskeligheder. 



Foranledningen til at jeg netop nu finder at burde henlede herr stift- 

 amtmandens opmærksomhed paa spergsmaalet om politiets tutorpligt over- 

 for sindssyge og formentlig sindssyge, samt paa de angaaende denne sag 

 paagaaende overveielser, er den, at der igaar er indtruffet det første mig 

 bekjendte tilfælde, hvor Kristiania politi efter min opfatning ikke paa be- 

 tryggende maade har varetaget sin tutorpligt. 



Det omhandlede tilfælde er følgende : 



Igaar kl. 2\'2 eftermiddag fik jeg fra politikammerets ordensafdeling 

 telefonbesked om, at en formentlig sindssyg mand var indkommen paa 

 politikammerets hovedstation; og umiddelbart efter indfandt jeg mig paa 

 stationen. Angjældende opgav at hede Johan Iversen Sensthagen, at være 

 fodt 8de Juli 1872 og være hjemmeherende i Trysild. Han siger, at hans 

 moder og sedskende lever i Trysild; her i byen vil han ikke have nogen 

 slægtning. Han forklarer videre, at han ikke har fast arbeide, fordi han 

 af forfølgere (hvoraf et par navngives) hindres i at faa saadant. Han stu- 

 derer astronomi og andre naturvidenskaber og vil herom konferere med 

 en navngiven professor ved universitetet. 



Efter examinationen kunde jeg med overveiende grad af sandsynlighed 

 antage, at angjældende led af sindssygdom (hallucinatorisk paranoia), og da 

 han syntes behersket af sine hallucinationer og øiensynlig var i ikke ringe 

 affekt, fandt jeg grund til at befrygte, at han kunde blive farlig for den 

 oftentlige sikkerhed. 



Jeg fandt imidlertid sagen forlidet oplyst til strax at afgive sindssyge- 

 attest, idet jeg antog, at de nødvendige nærmere overveielser vilde med- 

 tage et par dage. Jeg udstedte derfor en til politimesteren stilet erklæring, 

 hvori udtales, at der er overveiende sandsynlighed for, at angjældende er 

 sindssyg, og at det kan befrygtes, at han er farlig. I en følgeskrivelse 

 tilraadede jeg at befolge den almindelige fremgangsmaade for behandlingen 

 af saadanne tilfælde, nemlig at indsætte angjældende i politiarresten under 

 extravagt og lade ham forblive der, indtil politilægens endelige erklæring 

 kunde foreligge og derefter videre bestemmelse om patientens behandling 

 kunde træfifes. 



