1915- ^O- I- OBSERVATIOXSSPØRGSM AALET I TIDEN 1890 — I90O. 95 



arrest som isolationsrum for antagelig sindssyge personer, — de virkelig 

 sindssN-ge kan man, som ovenfor nævnt, nu altid strax. det vil sige efter 

 nogle timers forløb, faa anbragt paa byens sindssygeasyl. Men heller ikke 

 de alene antagelig sindssyge personer bør herefter uden nødvendighed 

 anbringes i disse for dette øiemed aldeles uskikkede arrestlokaler, hvor 

 der ingensomhelst pleie kan ydes. Det bor kun ske, hvor man har for 

 sig en person, som er voldsom eller støiende, som har begaaet handlinger, 

 der er farlige for den offentlige sikkerhed eller som med overveiende sand- 

 synlighed kan befr3'gtes at ville begaa saadanne handlinger. Dette tilsiges 

 saavel af almindelige hensyn som af hensyn til forholdene ved de alminde- 

 lige kommunale sygehuse. Der er da ogsaa fra disses administration til- 

 kjendegivet, at man ikke kan modtage saadanne personer til foreløbig 

 pleie. 



At nu den kommunale komite, som politilægen hentyder til, eller en 

 fraktion af samme, skulde bevirke > indgribende forandringer« i reglerne 

 for indlæggelse af sindssyge paa asyl, maa jeg tillade mig at betvile. Der 

 er sandsynligvis ikke spørgsmaal om at forandre lovgivningens bestem- 

 melser i saa henseende. lalfald vil dette være et spørgsmaal, som vil 

 kræve omhvggelig overveielse paa tiere hold, og som det er upaakrævet 

 at kaste frem paa sagens nuværende stadium. 



Naar politilægen nu forsøger paa forsaavidt at foregribe sagens ud- 

 vikling, feiler jeg neppe ved at gaa ud fra, at dette hænger sammen med 

 doktrinen om »politiets tutorpligt« eller, som den egentlig burde betegnes 

 politiets exklusive tutorpligt- ligeoverfor de sindssyge og antagelig sinds- 

 syge, som den nuværende politilæge sees at demonstrere. Jeg savner tid 

 til med nogen udførlighed nu at behandle dette thema. Det er neppe 

 heller nødvendigt, da det vistnok skal vise sig, at politilægen — han er jo 

 egentlig heller ikke jurist — kommer til at staa noksaa alene med denne 

 doktrin. Vistnok har politiet til en vis grad tutorret og som følge deraf 

 ogsaa tutorpligt ligeoverfor sindssyge, idet man kan' forlange indlagt til 

 behandling overensstemmende med de derom givne regler sindssyge per- 

 soner, som enten forstyrrer den offentlige sikkerhed eller som mangler for- 

 sørgere, som ansees skikkede til at iagttage deres tarv. Som folge heraf 

 har politiet ogsaa adgang til at tage fornødne præparative skridt, naar man 

 har skjellig grund til at befrygte, at man har for sig en sindssyg person, 

 som er farlig eller som mangler passende forsorg. Begrænsningen inde- 

 holdes, som bekjendt, i sindssygelovens § lo og §' 9, hvis udtryk er tyde- 

 lige nok. Men det offentlige fattigvæsen er ligesaalidt som private for- 



1 Udhævet i skrivelsen. 



