96 PAUL WINGE. M.-N. Kl. 



sørgere udelukket fra at iagttage sindssyge eller antagelig sindssyge per- 

 soners tarv, naar forholdene er saadanne, at fattigvæsenets administration 

 finder at kunne (og derfor ogsaa at maatte) komme deslige personer til 

 hjælp. Ikke heller skulde det være godt for hjælpeløse sindss^'ge eller 

 antagelig sindssyge personer i vort udstrakte land, om saa ikke var til- 

 fældet. Kun faa steder i vort land kan politiet gribe saa hurtig ind og 

 have saa mange hjælpekilder til sin disposition som i hoviedstaden. Garan- 

 tien mod feilagtig indlæggelse paa sindssygeasyl er selvfølgelig overalt den 

 samme. Den hviler i det væsentlige paa lægeerklæring og paa vedkom- 

 mende asyldirektørs granskning af denne lægeerklæring og af andre fore- 

 liggende dokumenter og oplysninger i forbindelse med hans paa selvsyn 

 og selvstændig bedømmelse af patienten hvilende skjøn. Men garantien 

 hviler ikke med nødvendighed paa en politilæges ^ erklæring. Det er 

 derfor klart, at om for exempel en overnervøs, søvnløs eller forvirret, som 

 oftest ogsaa legemlig syg person indlægges paa et almindeligt kommune- 

 hospital for der hurtigst mulig at komme til ro under hensigtsmæssig og 

 god pleie, og han derunder viser sig at være saa derangeret i mental hen- 

 seende, at det er bedst at faa ham paa en sindssygeanstalt, da kan dette 

 under iagttagelse af de lovforeskrevne garantier ske, uden at det først er 

 nødvendigt at erhverve en po li ti læges ^ erklæring, end sige hvis man for 

 at faa denne maatte have patienten en vis tid opbevaret i politiarresten. 

 Om det kan tilstedes stedets politilæge at observere og afgive lægeerklæring 

 angaaende personer, som ved politiforanstaltning er indlagt paa et kommu- 

 nalt sygehus, er nærmest et reglementarisk spørgsmaal sygehuset vedkom- 

 mende. I tilfælde maatte det vel være bedre at ansætte en læge med til- 

 strækkelig psykiatrisk indsigt ved kommunehospitalet end ueftergivelig at 

 fordre politilægens sindss3^geerklæring, ialfald naar man ikke har nogen 

 kommunal detentions- og observationsanstalt. Forøvrig er det ikke selv- 

 sagt, at politilægen skulde bestyre en saadan anstalt. 



Med hens3'n til det af politilægen paapegede specielle tilfælde vil den 

 virkelige sammenhæng sees af politiinspektørens og vedkommende politi- 

 fuldmægtigs rapporter henholdsvis af 15de og 14de ds., den sidste med 2 

 bilage. Det vil heraf sees, at den læge, efter hvis erklæring patienten 

 blev indlagt paa sindssygeasylet, fandt ham at være virkelig sindss^'g, ikke 

 kun antagelig sindss3'g, og at asyldirektøren godkjendte erklæringen og 

 modtog patienten. Alle befalede garantier er saaledes skeet fyldest paa 

 samme niaade som om vedkommende havde henvendt sig til en fattig- 

 forstander, en bylæge eller til stadsfj-sikus og var blevet indlagt, uden at 



* Udhævet i skrivelsen. 



