PAUL WINGE. M.-N. Kl. 



det vel være den tilkaldte læges sag selv at erklære sig for tilfældet in- 

 habil eller overlægens sag at fordre en anden læges erklæring, men jeg 

 har dog givet saadan instruktion, at denne uregelmæssighed ikke skal gjen- 

 tage sig. Ved en senere anledning, hvor man maatte forlange en anden 

 læges erklæring, fordi politilægen i et tilfælde, som paakaldte hastig af- 

 gjørelse, ikke var at træffe, blev det i overensstemmelse hermed paaseet, 

 at en asylet udenforstaaende læge afgav sindssygeerklæring. 



Sluttelig skal jeg bemærke, at jeg ikke var tilstede i Kristiania den 

 dag, da den af politilægen omhandlede begivenhed fandt sted, idet jeg 

 nemlig den nævnte dag, som var en lørdag, var paa mit vanlige familjebesøg 

 i Aasgaardstrand, hvorfra jeg kom tilbage mandag morgen. Det var alt- 

 saa politiinspektøren, som optraadte paa mine vegne. Det fremgaar imidlertid 

 af foranstaaende, at jeg fastholder rigtigheden af hans afgjørelse. 



Skulde hr. stiftamtmanden ikke være enig i den trufne afgjørelse, turde 

 jeg bede sagen forelagt for justitsdepartementet, hvad jeg for mit vedkom- 

 mende ellers ikke vilde finde nogen grund til at udbede mig.« 



Under 15de Oktober s. a. oversendte stiftamtmanden (Rve) sagen til 

 Justitsdepartementet med følgende skrivelse : 



:> Vedlagte Forestilling fra Politilæge i Kristiania Dr. med. Winge af 

 1 2te August d. A. har jeg troet at burde forelægge for det kgl. Departe- 

 ment, idet jeg efter Omstændighederne maa antage, at dette er Politilægens 

 Ønske, ihvorvel ingen ligefrem Besværing^ derom er fremsat. Tillige 

 folger Skrivelse i Sagens Anledning fra Kristiania Politikammer af 22de 

 s. M. med Bilage. 



• Idet jeg tillader mig at henvise til disse Dokumenter, bemærkes med 

 Hensyn til det i Slutningen af Politilægens Forestilling nævnte nylig ind- 

 trufne Tilfælde, at det forekommer mig, at Politikammerets Vedkommende 

 her, da Politilægen efter Tilkaldelse havde indfundet sig og efter foreløbig 

 Undersøgelse af angjældende Person afgivet saadan Erklæring angaaende 

 dennes mentale Tilstand, hvortil han da saa sig istand, ikke burde have 

 indhentet Erklæring i samme Anledning fra en af Reservelægerne, men 

 fulgt Politilægens Anvisning, uanseet den Ulempe, som forklares dermed 

 at ville have været forbunden. At den saaledes tilkaldte Reservelæge — 

 den jourhavende — tilfældigvis tillige er Assistentlæge ved Byens Sinds- 

 sygeasyl maa jeg efter min Opfatning i denne Forbindelse lægge mindre 

 \'ægt paa. 



Der foreligger imidlertid, saavidt skjonnes, ingen Besværing fra Politi- 

 lægen over det ved heromhandlede Leilighed passerede, og med denne 



1 Skal formentlig være „Begjæring". 



