I06 PAUL WINGE. M.-N. Kl. 



ikke lider af en omspurgt sygdom f. ex. tuberkulose eller syfilis — er at 

 paatage sig en ialtfald for tiden uløselig opgave. At saa er tilfælde, er 

 vistnok mere ieinespringende, naar det gjælder sindssygdomme, end naar 

 der handles om tuberkulose eller syfilis, fordi vi ikke for hines vedkommende, 

 ialtfald ikke endnu, raader over bakteriologiske og serologiske eller lig- 

 nende biokemiske undersegelsesmethoder som de^ vi nu har faaet for disses '; 

 men i virkeligheden gjælder den hernævnte sandhed ligemeget for alle 

 sygdomme. Det biologiske system stiller ogsaa til den psykiatriske observa- 

 tor en anden fordring, som ikke er mindre peremptorisk, nemlig denne: 

 Ordet »sindssygdom« maa udelukkende bruges i dets tekniske betydning; 

 og forat diagnosen sindssygdom skal kunne stilles, er det ikke tilstrække- 

 ligt at paavise en eller flere, mere eller mindre udprægede, psykiske 

 abnormiteter. Observator har forst ret til at stille denne diagnose, naar 

 han har paavist, at de forefundne psykiske og somatiske abnormiteter er 

 af en saadan art og styrke og staar i en saadan indbyrdes sammenhæng, 

 at de har forandret, eller ialtfald havt væsentlig indflydelse paa observan- 

 dens hele personlighed, gjort hans dømmekraft og selvkontrol svagere end 

 normalt; og observator maa videre have godtgjort, at det paaviste symp- 

 tomkomple.x ikke blot er at opfatte som en flygtig forbigaaende tilstand 

 (bevidstløshed), men har en noget længere varighed; med andre ord, at der 

 foreligger et kjendt totalbillede af en sindssygdom. Kort sagt, han maa 

 kunne stille en psykiatrisk diagnose Hermed er dog ikke sagt, 

 at han i sin erklæring behøver at redegjøre for Specialdiagnosen, og som 

 vi senere skal omtale, maa denne aldrig nævnes i konklusionen. 



Vi har ovenfor omtalt, hvorledes den historiske udvikling ledede til 

 dannelsen af to systemer for den psykiatriske observation, et administrativt 

 og et judicielt, og vi har nævnt, at adskillelsen mellem disse systemer 

 endnu ikke i vor ret er fuldt gjennemført. Vi skal nu gaa noget nærmere 

 ind paa dette emne. 



I den videnskabelige systematiks interesse kan man opstille visse be- 

 tingelser, som maa være opfyldte, eller visse karakterer, som maa være 

 tilstede, forat en psykiatrisk observation og dens resultat overhovedet skal 

 tilkomme nogensomhelst retsvirkning. 



Er saaledes observationen enten aldeles ikke begjæret, eller iethvert- 

 fald ikke forlangt af nogen dertil berettiget person eller autoritet, er dens 

 resultat en nullitet; og det samme er tilfælde, dersom observator ikke er 

 berettiget til at udføre den, f, ex. af den grund, at han ikke er autoriseret 

 norsk læge eller, selv om han er dette, mangler den for det specielle til- 



