Il6 PAUL WINGE. M.-N. Kl. 



rede for politiet følgende: Hun var en datter af kong Oscar den iste og 

 var den rette arving til hans throner. Ved Oscar den sdens thronbestigelse 

 havde hun protesteret, og ogsaa senere havde hun mange gange gjort sine 

 fordringer gjældende. Flere gange havde hun været lige ved at faa disse 

 anerkjendte, men hver gang havde hendes leieboere hindret, at der kom 

 en overenskomst istand mellem kongen og hende. Til sine nuværende 

 leieboere havde hun havt den største tillid, men nu havde ogsaa disse 

 vist sig at være forrædere. Hun havde nu opgivet alt haab og ønskede kun 

 at omkomme i flammerne med sine fiender. Under politilægens observation 

 var hun meget urolig og livligt hallucineret, navnlig for hørselen. Hun 

 blev erklæret sindssyg og farlig for den offentlige sikkerhed og derefter af 

 politikammeret indlagt i sindssygeasyl. Efter nogen tid blev hun roligere 

 og udskreves uhelbredet til privat forpleining paa landet. Imidlertid var 

 der beskikket værge for hende. 



Et par aar senere reiste hun til Kristiania, hvor hun konsulerede en 

 læge med anmodning om, at han vilde undersøge hende i anledning af, 

 at hun ønskede at forsikre sit liv. Hun fik narret lægen, der fandt hende 

 frisk, til at udstede en erklæring om, at hun heller ikke i mental henseende 

 feilede noget. Derefter gik hun til en anden læge og spillede samme 

 komedie med ham. 



Saa gik hun til magistraten, hvor hun forklarede, at hun for et par 

 aar siden havde gjennemgaaet et anfald af sindssygdom og derfor var 

 bleven umyndiggjort, men at hun nu en tid havde været fuldstændig frisk 

 og, for at faa dette konstateret, havde henvendt sig til to læger, som 

 havde erklæret, at hun ikke længer feilede noget i mental henseende. 

 Hun fremlagde attesterne og krævede umyndiggjørelsen ophævet ^ 



Magistraten ophævede umyndiggjørelsen. 



Nogen tid senere fik politiet atter befatning med angjældende. Ved 

 politilægens fornyede undersøgelse viste det sig, at hendes sindssygdom 

 ikke havde undergaaet nogen væsentlig forandring, og hun blev paany i 

 henhold til den gamle sindssygeattest, der ikke antoges lovligt ophævet, af 

 politiet indlagt i asyl som farlig sindssyg. 



Begge tilfælde er vel skikkede til at vise nødvendigheden af at kræve 

 lovlig rekvisition som ufravigelig betingelse for, at en psykiatrisk observa- 

 tion skal tillægges nogensomhelst retsvirkning, og at det lige meget er i 

 samfundets, observandens, tutors og observators interesse, at denne betin- 

 gelse ubrødelig efterleves. 



At aabne observanden adgang til at nægte at lade sig observere vilde 

 være at lamme tutelet, hvad der kunde blive meget farligt ; og et samtykke 



1 Dette foregik, far loven om umyndiggjorelse af 28de November 1898 traadte i kraft. 



