1915- No. I. ADMINISTRATIV OBSERV. OG FORHOLD TIL DEN JUDICIELLE. II7 



af observanden vilde i ethvert fald være ugyldigt i alle tilfælde, hvor 

 denne erklæres sindssyg. 



Den forestilling, at den heromhandlede retsregel skulde kunne blive 

 til skade for nogen sindssyg eller formentlig sindssN^g, beror alene paa 

 ubekjendtskab med de heromhandlede forhold. 



Den ovennævnte departementale komité af 22de januar 1910 udtaler 

 i sin indstilling side 14 følgende: >Spørsmaalet om utstedelsen av sinds- 

 sykeattest ber aldrig reises, med mindre hensynet til den sykes retsstilling 

 gjør det paakrævet enten til varetagelse av dennes tarv eller til overhol- 

 delse av den oftentlige orden og sikkerhet. Men skal den syke beroves 

 friheten, maa spørsmaalet reises og avgjøres, selv om frihetsberøvelsen 

 alene har til hensigt at skaffe ham forsvarlig lægebehandling og forpleining. 

 Der er efter norsk ret adgang for en person, der faktisk er sindssyk, men 

 hvis sygdom ikke er retslig konstatert, til selv at søke lægehjælp for sin 

 sindss3'gdom uten at spørsmaalet om utstedelse av sindssykeattest reises, og 

 denne adgang maa man ikke berøve den sindss\-ke. Her handles der 

 imidlertid om et tillidsforhold mellem en patient og hans læge, som ikke 

 vedkommer oftentligheten, og i hvilket samfundet derfor ikke har ret til at 

 blande sig ind. Men dette forhold ophorer i det eieblik, den syke skal 

 berøves friheten.« 



Vi gjør disse ord til vore og skal alene tilføie følgende: 



Hvis en person mener at have grund til at ønske sin sindstilstand 

 undersøgt — det være til udstedelse eller ophævelse af sindssygeattest — 

 kan han anmode sin tutor om at begjære observation. Viser den pri- 

 vate tutor sig modvillig overfor denne anmodning, kan baade patienten 

 selv og enhver anden, der maatte have berettiget interesse af hans be- 

 handling, henvende sig til den autoritative tutor, og denne vil, hvis han 

 ikke finder andragendet helt urimeligt, undersøge sagen og i tilfælde efter- 

 komme dette. Denne politiøvrighedens pligt er ogsaa forudsætningen for 

 bestemmelsen i sindssj'gelovens § 16 2det led. 



Forøvrigt har jo, som ovenfor anført, tutor til pligt ogsaa uden an- 

 modning at holde sig underrettet om sin sindssyge myndlings tilstand, og 

 dersom der opstaar rimelig tvil om, hvorvidt denne fremdeles er sindssyg, 

 af egen drift at sørge for, at patienten paany bliver observeret; og der- 

 som han ikke selv kan greie at ordne sagen, kan han henvende sig til 

 den autoritative tutor. 



Det er jo ogsaa klart, at det er lige meget i samfundets som i pati- 

 entens egen interesse, at sindssygeattesten ikke forbliver uophævet, naar 

 dens opretholdelse ikke længer er nødvendig. Komitéen af 22de Januar 

 1910 udtaler herom s. 13: »Den sindssyke har overfor samfundet et be- 



