128 PAUL WINGE. M.-N. Kl. 



var bleven, vilde faa en sammenblanding af begge disse lægeerklæringer, 

 var igrunden en given sag. 



Istedetfor én sindssygeattest fik vi to, nemlig en sammenskreven 

 med indlæggelseserklæringen (formel No. i) samt en selvstændig (formel 

 No. 3), og af indlæggelseserklæringer fik vi ligeledes to, nemlig en sammen- 

 skreven med sindssygeattesten (formel No. i) samt en selvstændig (formel 

 No. 2). 



Som vi under gjennemgaaelsen af sindssygelovens § g nærmere skal 

 søge godtgjort, er alle tre formler daarligt redigerede og tildels uanvende- 

 lige i praxis; i ægteskabssager kan de saaledes ikke benyttes. Hertil kom- 

 mer, at de alle blot har gyldighed for den administrative observation og 

 sindssygepleien, medens de ikke er brugbare for den judicielle observation. 

 Ogsaa i andre henseender er, som vi senere skal hore, formlerne uheldigt 

 redigerede. 



Uagtet vi saaledes skarpt maa kritisere de autoriserede formler, kan 

 vi dog tiltræde følgende udtalelse af den departementale komité af 22de 

 Januar igio: 



»Den kgl. resolution af 22de januar 1910 betegner et væsentligt frem- 

 skridt i vor sindssykeret. En autorisert formel for sindssykeattester er 

 likemeget i samfundets og vergens som i den sindssykes og hans læges 

 interesse ; og intet berettiget hensyn gjør det betænkelig at kræve utstedelse 

 av sindssykeattest efter autorisert formel, naar samfundet eller vergen ind- 

 skrænker eller endog berøver en sindssyk hans frihet. 



Erfaring har ogsaa vist, at mangelen paa en autorisert formel for sinds- 

 sykeattester kan gi anledning til misforstaaelse og misgrep.« 



Heller ikke den departementale komité var dog tilfreds med formlernes 

 redaktion, og den foreslog derfor — som senere nærmere skal omhand- 

 les — betydelige forandringer i denne. 



Men naar det maa erkjendes, at autoriseret formel for sindssygeattester 

 er paakrævet, og naar der er fastsat saadanne formler til brug for admini- 

 strative øiemed, maa centraladministrationen være berettiget til at forlange, 

 at disse benyttes som konklusionsformler for administrative sindssyge- 

 erklæringer, naar de overhovedet er anvendelige som saa- 

 danne; det vil praktisk talt sige paa sindssygeerklæringer, 

 der fremlægges i anledning af sindssyges optagelse i sinds- 

 sygeasyl eller anbringelse i privat forpleining. Særlig i det 

 førstnævnte tilfælde forekommer sagen os ganske klar, da der efter sinds- 

 sygelovens § I skal udarbeides »et fuldstændigt Regulativ angaaende sam- 

 mes ^ specielle Best3Telse<:, hvilket skal undergives »Kongelig Approbation«, 



1 Det er sindssygeasj'lets. 



