I9I5- ^O. I. ADMINISTRATIV OBSERV. OG FORHOLD TILDEN JUDICIELLE. 1 59 



Kombinerede straf- og varetægtsfængsler benævntes »distrikts- 

 fængsler, og i disse skulde der indrettes egne rum til g^jældsfanger. 



Til ethvert distriktsfængsel skulde der høre et retslokale og en vagt- 

 mesterbolig. 



Ved lovens gjennemferelse blev raadstue- og tinglagsarresterne dels 

 omdannede til distriktsfængsler, dels, navnlig i byerne, anvendte som hjælpe- 

 fængsler, særlig til optagelse af varetægtsfanger, dels nedlagte elier be- 

 nj'ttede som politiarrester. I sidste tilfælde blev de ikke. ligesaalidt som 

 lensmandsarresterne, overtagne af fængselsdistrikterne. Kun de af fæng- 

 selsdistrikterne overtagne bygninger skulde teknisk betegnes som fængsler. 



Hermed var vistnok den institutionelle adskillelse mellem fængsel og 

 politiarrest fastslaaet; men i praksis vedblev ikke desto mindre forholdet mellem 

 disse instituter at være uklart. Sagen var nemlig den, at der fremdeles 

 ikke ved loven var paalagt kommunerne at anskaffe politiarrester, men vel 

 at vedligeholde dem, som allerede existerede. Disse var en del af politiets 

 apparat og som saadant direkte underlagt politimesteren. Da nu den samme 

 embedsmand som regel ogsaa var bestyrer af distriktsfængslet, og da begge 

 disse instituters huse ialmindelighed var sammenbyggede, var den juridiske 

 distinktion vanskelig at gjennemfere i praxis; og denne vanskelighed blev 

 yderligere øget ved den maade, hvorpaa centraladministrationen gjennem- 

 førte fængselsloven af 1857. Da den skulde gaa igang hermed, tillod den 

 nemlig ikke blot, at de ældre bygninger, som skulde tages i brug for di- 

 striktsfængslerne. blev delt mellem disse og politikammeret (og følgelig 

 ogsaa optog en politiarrestl, men endog at de bygninger (eller bygnings- 

 komplexeri, der skulde opføres fra nyt al", blev fordelte mellem distrikts- 

 fængslet og politikammeret og følgelig ogsaa fik sin politiarrest. Man fandt 

 sig ogsaa i, at distriktsfængsler tillige blev benyttede som politiarrester. 

 Da saaledes Kristiania kommune i 1860-aarene gik igang med opførelsen 

 af en bygning for sit distriktsfængsel, byggede den samtidig et hus for politi- 

 kammerets hovedstation og indrettede i dette fængslets retslokale, som ved 

 en gang forbandtes med fængselsbygningen. Selve den egentlige fængsels- 

 bygning blev opfort i to over hinanden liggende hovedafdelinger, af 

 hvilke den underste indrettedes til celler for gjældsfanger samt til politi- 

 arrest, medens den øverste reserveredes for det egentlige distriktsfængsel, 

 idet den indrettedes til et tofløiet panoptisk fængsel i 3 etager til optagelse 

 af straf- og varetægtsfanger af begge kjøn. Bygningen fik desuden to 

 fløie beregnede paa kjekkenafdeling og funktionærboliger. 



Distriktsfængslet i men altsaa ikke politiarresten ) bestyredes i den første 

 tid, efterat det i 1867 var taget i brug, af byfogden, men i 1882 ansattes 

 der en esren bestvrer. 



