ïgi^.yo.l. OM DEN. ILDICIELLt OBSERVATION'. I75 



Denne meddelelse bestaar. i de Heste tilfælde i en forklaring om forbi- 

 gangne tildragelser; men den kan ogsaa angaa gjenkjendelse af en i 

 retten fremmødt person eller fremlagt g^jenstand. 



Efter den frie bevisbedømmelse (ialtfald saaledes som den er gjennem- 

 ført i vor strat^eproceslov ) opstilles ingen legale betingelser for et vidnes 

 troværdighed; men det overlades helt til domstolen at bedømme denne for 

 hvert enkelt tilfælde. 



Et vidnes troværdighed afhænger af en hel række omstændigheder, 

 som dels staar i forbindelse med dets hele personlighed, dels med de for- 

 hold, hvorunder det var stilletved den omforklarede begivenhed. (\'idnets 

 sinceritet og dexteriteti. 



Af de vidnets personlighed vedkommende omstændigheder skal vi 

 exempelvis nævne: dets større eller mindre hæderlighed, særlig sandheds- 

 kjærlighed, dets forhold til sigtede, dets mere eller mindre skarpe ind- 

 prentnings- og reproduktionsevne samt rekordation. 



Hertil kommer dets større eller mindre logiske skjøn, specielt dets evne 

 til at drage slutninger uden i for hei grad at lade disse voluntaristisk be- 

 stemme samt til at bevare affekttri ro og omtanke baade under den med- 

 delte begivenhed og forklaringen. Endelig ligger der selvfølgelig stor 

 vægt paa dets evne til klart og rigtigt at udtrykke tanken. 



Foruden paa alle disse ting beror et vidnes troværdighed ogsaa paa 

 udstrækningen af den forudgaaende erfaring og indsigt, som det be- 

 sidder angaaende et omspurgt forhold. Det er jo uden nærmere paavisning 

 klart, at der selv i det daglige livs almindeligste foreteelser gives mange for- 

 hold, hvorom kun den kan opfatte, som har noget kjendskab til eller øvelse 

 i at bedømme vedkommende forhold. Dette træder særlig klart frem, 

 hvor der handles om gjenkjendelse eller bedømmelse af en fremlagt gjen- 

 stand; men det samme gjør sig ogsaa g^jældende, hvor der sporges om en 

 redegjørelse for en forbigangen begivenhed, f. ex. en gjengivelse af en 

 andens udtalelse ved en bestemt anledning. 



Den heromhandlede indsigt staar i nær forbindelse med uddannelse i 

 en bestemt retning; og denne uddannelse kan jo være mere eller mindre 

 omfattende og dvbtgaaende. Den kan være af den art, at den maa be- 



noget videre, og i det moderne sprog er kun bet\-dningen „have klart begreb om* eller 

 »være sikker paa' bevaret. 



Ordet „vidne" (norsk ,vitne") bet3der oprindelig „vidnesbyrd* ; men allerede i gammel- 

 dansk og gammelnorsk har det, foruden den oprindelige, ogsaa betydningen: „den 

 som afgiver vidnesbj-rd". Endnu i dansk fra det 19de aarhundrede var den op- 

 rindelige betydning bevaret ved siden af den nj'ere, men den kan nu ansees som for- 

 forældet. 



