igi 5. No. I . OM DE3I JUDICIELLE OBSERVATION. 1 83 



^kket som sakkyndig. Og end mere gjælder dette selvfelgelig, hvis man 

 forlanger yderligere undersekelser af ham, eller der stilles sporsmaal, som 

 han oplyser ikke at kunne besvare uten efter nærmere anstillede under- 

 s^elser f. eks. eftersyn i den medicinske literatur. 



Xaar det i det foregaaende er uttalt, at en la^e som vidne a^iic er 

 pligtig til at forklare sig om de iagttagelser han uavhængig av den fore- 

 liggende sak har gjort, har forutsætningen været, at disse dog angaar 

 den gjenstand saken gjælder*. Anderledes er forholdet, hvis iagt- 

 tagelsen angaar ganske andre tilfælde*. len sak angaaende forgiftning 

 blir f. eks. ikke en læge at avlrøre som vidne om andre likeartede* tiliælde 

 han maatte ha hat i sin praksis. Hvis oplysning herom er av betydning 

 f. eks. til bedømmelse av vedkommende gifts virkning i sin almindelighed, 

 er dette nemlig blot en anden form for et direkte spersmaal herom. Og 

 da dette sidste utvilsomt er et sakkyndighetsspersmaal. maa derfor ogsaa 

 det første være deL« 



Spergsmaalet om grænsen mellem et \-idnes og en sagkyndigs pligt 

 til at udtale sig har i en række tilfælde været reist af la^er i forbindelse 

 med spergsmaalet om dere^ ret til salær, og foranlediget afgjerelser af 

 Høiesterets kjæremaalsudvalg -. Disse afgjerelser kan efter vor opfatning 

 neppe siges paa noget væsentligt punkt at staa i strid med Salomonsens 

 lære^. 



Vi skal nu i tilknytning til det ovenanførte kortelig redegjere for vor 

 lovs ordning af sagkyndighedsvæsenets funktion under en offenüig straffe- 

 sag ^, 



\idnet er kun vidne, medens det afgiver forklaring som saadant : den 

 sagkyndige er derimod sagkyndig fira det eieblik, han er opnævnt. og indtil 

 vedkommende judicielle m\-ndighed anser hans hverv afsluttet. 



Vidneinstitutets opgave er at tilveiebringe oph'sninger. der saavidt 

 mulig klargjør hele det forhold, vedkommende retssag gjælder. eller med 

 andre ord: belyse sagen i hele dens sammenhæng. Vidnet skal derfor 



1 Udbævet af Salomonsen. 

 - Se R. T. 1892, s. 611. 



— 1903. s. 118, 410. 



— 1904, s. 187, 



— 1906. s. 26. 1 18. 734. 



— 1913. s. 304. 



3 Saloxoxsen mener, at afgjørelseme af 1906 maa^e staar i strid med hans lære. 

 ■* Enkelte særegenheder ved den private skal nedenfor b!rve omzz.te. 



