IQO 



PAUL WINGE. M.-N. Kl. 



i noget forhold være den andens underordnede eller overhovedet staa i 

 nogetsomhelst materielt eller psykisk afhængighedsforhold til denne. At 

 den ene sagkyndige er den andens assistent, er et mod strafteproceslovens 

 princip stridende forhold, som efter vor mening, særlig i retsmedicinske 

 sager, virker uheldigt. Forsaavidt angaar retspsykiatriske sager, maa det 

 endog efter vor opfatning betegnes som utilbørligt. 



Forinden retten opnævner sagkyndige, skal den saavidt muligt give 

 parterne anledning til at udtale sig om valget (§ 194). Den indflydelse, 

 parterne kan have, indskrænker sig efter Hagerup til at fremkomme med 

 forslag om og indsigelse mod bestemte personer. Retten behøver dog 

 ikke at tage hensyn hertil, og en tilsidesættelse har ingen følger for be- 

 vismidlets gyldighed ^ 



Ordningen af sigtedes indflydelse paa valget af sagkyndige er forøv- 

 rigt en vanskelig sag, som efter vor mening ikke er tilfredsstillende løst i 

 vor lov. Loven maa vel være at forstaa derhen, at sigtede maa støtte sit 

 forslag eller sin indsigelse med reelle grunde og ikke blot kan henvise til 

 uvilje eller manglende tillid til en foreslaaet eller et rent personligt ønske 

 om at se en anden opnævnt. Hvis ikke kravet paa fremlæggelse af reelle 

 grunde fastholdes, vil en dreven qverulant kunne inhabilitere alle vort 

 lands retspsykiatriske sagkyndige. 



Naar paatalemyndigheden henvender sig til retten om opnævnelse af 

 sagkyndige, er denne efter Hagerup forpligtet- til at efterkomme anmod- 

 ningen; men udgaar en lignende anmodning fra sigtede, skal retten selv 

 prøve, hvorvidt der er hensigtsmæssig anvendelse for dette bevismiddel. 



Efter Getz og Hagerup er retten ikke pligtig til at følge paatale- 

 myndighedens henvendelse^; men Salomonsen hævder, at retten under rets- 

 lig forundersøgelse og hovedforhandling staar frit overfor begge parters 

 henvendelser, medens den under efterforskning er pligtig til at efterkomme 

 paatalemyndighedens begjæring*. 



Angaaende sagkyndiges habilitet bestemmer § 193, at ingen, forsaavidt 

 det kan undgaaes, bør benyttes som sagkyndig, naar han vilde være 

 udelukket fra at gjøre tjeneste som medlem af retten, samt at ligaabning'^ 

 (jfr. § 211), hvor det kan undgaaes, ikke overlades den læge, som har 

 behandlet den afdøde under hans sidste sygdom''. Getz og Hagerup be- 

 mærker angaaende bestemmelsen om lisraabninafen : »Anstod mod denne 



^ Ovencit. s. 425. 



- Hagekup ovencit. s. 422. 2den udg. s. 476. 



3 Ovencit. s. 113. 



* Se ovencit. s. 232. 



^ Skal betyde: obduktion. 



^ Dog kan denne læge tilkaldes, naar det findes nødvendigt. 



