1915- ^O- I- OM DEN JUDICIELLE OBSERVATION". 203 



Og ikke sigtedes egen sag at skaffe bevis for skyld. Vil man gjore en 

 undtagelse fra denne hovedregel og altsaa med en vis begrænsning tillade 

 inkvisition, faar dette finde udtryk i loven ^ 



En saadan lovbestemmelse har man som hjemmel for tvungen ran- 

 sagning af en sigtets (og mistænkte vidners) person, men en tilsvarende 

 lovhjemmel for iværksættelsen af tvungen medicinsk under- 

 søgelse har man, som af alle indrømmes, ikke. 



For det andet foreligger der meget stærke grunde mod at lovfæste en 

 tvangsbestemmelse som den heromhandlede. 



Paa den ene side vil nemlig en medicinsk undersøgelse kunne aaben- 

 bare forhold, som intetsomhelst har med vedkommende straffesag at be- 

 stille, og som sigtede har et fuldt berettiget krav paa at holde hemmeligt, 

 og hvis aabenbarelse desuden vilde bringe vedkommende sagkvndige i en 

 uløselig konflikt med hans taushedspligt som læge — en konflikt, der 

 lettelig vilde gjore hans fratræden som sagkvndig nødvendig. 



Paa den anden side kan vi ikke indse, at en lovbestemmelse, der 

 aabner adgang til at foretage tvungen medicinsk undersøgelse i samme ud- 

 strækning som tvungen ransagning, er uomgjængelig nødvendig for rets- 

 sikkerheden; og en saadan nødvendighed maatte efter vor mening erkjendes 

 at foreligge, forat en lovbestemmelse af den heromhandlede art skulde 

 kunne ansees som moralsk forsvarlig under en procesordning, der er grund- 

 lagt paa anklagesystemet. 



Hvis sigtede lider af en legemsfeil, som gjor det umuligt, at han kan 

 have begaaet den paaklagede forbrydelse, vil det være i hans egen inter- 

 esse at faa dette forhold bevist eller sandsynliggjort ved en lægeundersø- 

 gelse, og det vilde da være mærkeligt, om man skulde behøve at tvinge 

 ham dertil. Hvis han derfor paastaar at lide af en saadan feil og samtidig 

 nægter at lade sig undersøge, behøver neppe retten at tillægge hans paa- 

 stand synderlig vægt"-. 



Hertil kommer en omstændighed, der efter vor opfatning afgjorende 

 taler for unødvendigheden af en stratf'eprocessuel bestemmelse af det oven- 

 for antydede forhold, nemlig følgende: 



I det eneste tilfælde, da adgangen til at fremtvinge en medicinsk under- 

 søgelse af sigtede raaa erkjendes at være uomgjængelig nødvendig - — nem- 

 lig naar der er reist spørgsmaal om, hvorvidt han er, eller paa gjernings- 

 tiden var, sindssvg — da har vi efter gjældende lov fuld adgang til at 



' Adgang til tvungen undersogelse af en for barnedrab sigtet kvinde til afgjorelse af 

 spørgsmaalet om hun har fodt, kan selvfolgelig være særdeles ønskelig. 



- Det hænder ikke saa ganske sjelden, at sædelighedsforbrydere til sit forsvar anfører, 

 at de lider af impotentia coeundi og af denne grund ikke har kunnet begaa den paa- 

 klaaede forbrydelse. 



