1915- No- I- ^^^ DEX JUDICIELLE OBSERVATION. 217 



vanskelig vil kunne finde sted. At den psykiatriske undersøgelse helt 

 undlades, indtræfter derimod hyppigt, fordi dommeren ikke bliver opmærk- 

 som paa nødvendigheden af en saadan. 



Retten kan ogsaa negte at efterkomme en henstilling fra paatalemyn- 

 digheden om at fatte beslutning overensstemmende med strprl. § 210 og 

 altsaa bevirke, at en paabegxndt judiciel observation bliver afbrudt, hvorom 

 mere nedenfor. 



Tutor har, som ovenfor udviklet, ret til at berove observanden fri- 

 heden, fordi — og saalænge — det er nødvendigt for den administrative 

 observations fremme ; men hverken paatalemyndigheden eller retten har 

 adgang til at anvende varetægtsarrest mod en sigtet, alene fordi den findes 

 paakrævet af hens3-n til den judicielle observation '. 



Strafteproceslovens kapitel 19 nævner nemlig ikke den omstændighed, at 

 der skal foretages judiciel observation, som grund til paagribelse og fængsling. 

 Dette har dog ingen S3'nderlig praktisk betydenhed, da der vistnok i saa 

 godt som alle de tilfælde, hvor der kan blive spørgsmaal om observation 

 af en sigtet, foruden hensynet til denne ogsaa vil foreligge en eller 

 tiere af de i strprl. §§ 228, 229 og 230 jiV. § 239 omhandlede grunde; og 

 hensN'net til observationen behover derfor ikke at veie mere, end at det 

 i tvilsomme tilfælde bringer vægtskaalen til at synke. 



Det samme forhold,- som efter vor mening nøder paatalemyndigheden 

 til at tage retspsN'kiatriske og sindss3-geretslige hensyn, naar den skal af- 

 gjøre spørgsmaalet om fremme af en straffesag mod en formentlig sinds- 

 syg, tvinger efter vor opfatning ogsaa retten til at tage det samme hensyn, 

 naar der for den foreligger spørgsmaal om at afsige fængslingskjendelse 

 mod eller løslade af varetægt en sigtet, som er undergiven judiciel obser- 

 vation; og det samme hensyn maa ogsaa tages i betragtning, naar der er 

 spørgsmaal om anvendelse af strprl. § 210. 



Alle straffedomstole har, som anfort. ret, og i tilfælde pligt, til at 

 begjære psykiatrisk observation; men denne ret bor fortrinsvis benyttes at 

 forhørsretten. 



Da straffeloven t'orbyder at straffe sindssyge og bevidstløse, og da 

 straffeprocesloven som en logisk konsekvents af dette forbud paabvder 

 foreløbigt at stille sagen i bero, naar sigtede er sindssyg l§ 2851-, er den 

 sindssyge og bevidstløse afskaaret adgangen til at optræde som part i en 

 straffesag. 



Ï Se R. T. 1907 s. 779. 



- Paa disse emner kommer vi nærmere ind under gjennemgaaelsen af tilregneligheds- 

 retten og skal derfor her indskrænke os til at henvise til S.^lomoxsen ovencit. s. 335 f. 



