224 PAUL WINGE. M.-N. Kl. 



med den del af den sagkyndiges arbeide, som ikke er af teknisk art, men 

 alene angaar benyttelsen af de oplysninger, som er fremdragne ved vidne- 

 forklaringer eller andre under rettergangen erhvervede meddelelser; og i 

 og med denne kontrol skal han (dommeren) paase, at den sagkyndige ikke 

 til støtte for sin konklusion benytter oplysninger, hvis rigtighed ikke kan 

 ansees bevist. 



For at sikre, at oplysningerne bliver tilstrækkelig fyldige, skal den sag- 

 kyndige gjøre dommeren (eller i tilfælde paatalemyndigheden) opmærksom 

 paa mulige for den psykiatriske observation ikke uvæsentlige mangler ved 

 det foreliggende bevisstof Han bor derfor overvære hele vidneførselen 

 og sørge for, at de fremmødte vidner bliver examinerede angaaende de 

 psykiatriske spørgsmaal, om hvilke de formodes at kunne afgive forklaring, 

 og han bør ogsaa foranledige, at nye vidner, om fornødent, bliver ind- 

 kaldte. Han bør desuden, naar han finder det paakrævet, deltage i 

 aastedsbefaringi og andre undersøgelser, som maatte have interesse for 

 hans granskning, og herunder holde øie med, at intet moment af psykia- 

 trisk interesse forbliver uopklaret. 



Forsaavidt sagen staar for forhørsret, bør den sagkyndige have sin 

 opmærksomhed henvendt paa, at alle de vidneforklaringer, som han vil 

 kunne faa brug for, tilstrækkelig udførligt bliver protokollerede, saa man 

 til et hvilketsomhelst tidspunkt gjennem det af retten justerede referat- kan 

 faa rede paa samtlige de vidneudsagn, som den sagkyndige har benyttet, 

 og ved at sammenholde dette referat med aktuddraget ^ afgjøre spørgs- 

 maalet om, hvorvidt han i ethvert væsentligt punkt har benyttet forklarin- 

 gerne rigtigt og ikke tabt af syne noget væsentligt moment "•. Foruden paa 

 vidneforklaringerne og politirapporterne maa den sagkyndige ogsaa bygge 

 paa de oplysninger, som indeholdes i ældre retsakter og andre dokumenter 

 med offentlig troværdighed; men disse maa altid vedlægges retsbogen, forat 

 dommeren kan øve kontrol ogsaa med dette bevisstof, og forat det kan 

 bevares til en mulig senere revision. 



Dommeren (eller under efterforskning paatalemyndigheden) har altsaa 

 ledelsen, forsaavidt angaar indsamlingen af det retslige bevismateriale, og 



1 Nærværende forfatter har høstet rigelig erfaring om den overordentlig store psj'kiatriske 

 betydenhed, som aastedsbefaringen kan have. 



2 Fungerer der under forhørsrettens møder en øvet sagkyndig, vil det være hensigts- 

 mæssigt, at dommeren overlader ham baade examinationen og protokollationen angaa- 

 ende de faglige spørgsmaal. Ogsaa under hovedforhandlingen er det praktisk, at dom- 

 meren lader den sagkyndige examinere vidner og sigtede angaaende de faglige spørgs- 

 maal. 



^ Herom mere nedenfor. 



■* Efterat det er blevet strafbart at afgive falsk forklaring for politiet, kan man ogsaa, 

 hvor der ikke handles om meget vigtige opl3'sninger, ben3'tte politirapporter. 



