1915- No. I. OM DEN JUDICIELLE OBSERVATION. 233 



akterne fremdragne oplysninger kaldes den retspsykiatriske anamnese (re- 

 p er tum) og meddeles af den sagkyndige som et uddrag af retsak- 

 terne. De ved undersøgelse af observanden selv forefundne meddeles 

 under status præsens (visum). 



Aktuddraget maa naturligvis forst og fremst være objektivt rigtigt og 

 kun meddele kjendsgjerninger — ikke den sagkyndiges ræsonnement; men 

 dernæst maa det være udtømmende. Det er ogsaa uomgjængelig nødven- 

 digt, at den sagkyndige behersker sit aktmateriale, saaledes at han kan be- 

 nytte paa rette maade hver enkelt oplysning og ikke mister væsentlige for- 

 klaringer. Han maa redegjøre for, hvilket vidne har meddelt den af ham 

 paaberaabte omstændighed, samt i hvilket retsmøde dette er skeet, og om 

 forklaringen støttes eller modsiges af andre vidner. 



Aktuddraget skal i det hele give et oversigtligt referat af de ved 

 observationen indvundne vidneprov og meddelelser med offentlig trovær- 

 dighed, og det er derfor i regelen hensigtsmæssigt at ordne det saaledes, 

 at hvert enkelt af de ps3'kiatriske symptomer behandles for sig, idet man 

 for hvert symptom meddeler de opl3'sninger, som haves til bedømmelse 

 af spørgsmaalet om dets tilstedeværelse. Man kan bekvemt begynde med 

 en redegjørelse for den paaklagede handling og de begivenheder, som 

 umiddelbart knytter sig til denne, derefter omtale de ydre biografiske data 

 og saa tage hovedsymptomerne i rækkefølge. 



Efter aktuddraget gaar man over til status præsens, det vil sige 

 en redegjørelse for de iagttagelser, som den sagkyndige har gjort angaa- 

 ende observandens tilstand paa undersegelsestiden. 



Man bør begynde med at meddele observandens signalement, som helst 

 bør udfærdiges paa et signalementkort med Bertillonske maal (portrait parlé) 

 samt fingeraftryk og paaklæbet fotografi en face og profil. Derefter gaar 

 man naturlig over til referatet af de somatiske undersøgelser, som er en 

 almindelig klinisk undersøgelse, under hvilken man særlig hefter sig ved 

 mulig tilstedeværende misdannelser (degenerationstegn) samt ved nerve- 

 systemets, specielt sanseorganernes, funktion. Status præsens afsluttes med 

 en redegjørelse for de psykiske symptomer, der helst bør gjennemgaaes 

 i samme orden, som de er behandlede under anamnesen. 



I præmissernes anden del, der sammen med konklusionen danner den 

 egentlige erklæring, gives først en samlet og systematisk ordnet over- 

 sigt over de paaviste symptomer, hvorefter den sagkyndige redegjør for 

 sin bedømmelse af det forefundne S3'mptomkomplex. Dersom den sag- 

 kyndige nærer tvil om noget punkt, maa han ikke skjule denne, men 

 præmissernes anden del gjøre aabent rede for sin stilling til den. 



