252 PAUL WINGE. M.-N. Kl. 



færre observander der optages, og dersom man som sigtede ogsaa regner 

 personer, der allerede er indsat i landsfængsel eller tvangsarbeidshus, vil 

 antallet af domfældte observander blive forholdsvis ganske betydeligt. Men 

 hertil kommer andre mere væsentlige forhold. 



Asylerne kan ikke undlade at regne med den kjendsgjerning, at de 

 hæderlige sindssyges paarørende lettere finder sig i, at deres nærmeste 

 tvinges til at være sammen med personer, som endnu ikke er domfældte, 

 end med folk, der allerede er stemplede som forbrydere ; og den felemaade, 

 som er grundlaget for denne holdning, gjør sig ogsaa gjældende hos 

 mange af patienterne. Erfaring S3^nes ogsaa at vise, at der navnlig blandt 

 observander fra landsfængslerne og tvangsarbeidshusene er et forholdsvis 

 større antal for asylet besværlige patienter end blandt de endnu ikke dom- 

 fældte observander. 



Vi kan heller ikke indse andet, end at den hernævnte fortolkning af 

 vort lovsted er den naturligste; og da vor lov aabner adgang til gjen- 

 optagelse af en straffesag, kan vi heller ikke finde noget praktisk hensyn, 

 som skulde opfordre til at søge at komme bort fra den. 



Høiesterets kjæremaalsudvalg har imidlertid fortolket § 210 derhen, 

 at den som sigtede ogsaa anser domfældte personer, naar der er spørgs- 

 maal om paa grund af formodet sindssygdom i henhold til § 474 at ud- 

 sætte fuldbyrdelsen af en idømt straf 



Den 30te August 1896 forelaa for Høiesterets kjæremaalsudvalg en 

 ankeerklæring, som blandt andet angik det her behandlede spørgsmaal. 

 Førstvoterende, høiesteretsassessor Reimers, anførte i sit votum føl- 

 gende^: »Foreløbig bemærkes, at Straflfeprocesl.s § 210, til hvilken Stats- 

 advokaten har henvist, nærmest synes at have for Øie Tilfælde, hvor 

 Spørgsmaalet om Sigtedes Tilregnelighed opstaar før Straffesagens Paa- 

 dømmelse. Men hvor det ved en Straffedoms Fuldbyrdelse opstaar Spørgs- 

 maal om Fuldbyrdelsen bør udsættes, fordi Angj. er bleven afsindig (§ 474), 

 og dette Spørgsmaal efter § 481 forelægges til Rettens Afgjørelse, maa 

 der vistnok, naar de Sagkyndige ikke med Bestemthed kan udtale sig om 

 Angj. Sindstilstand og derfor anbefale hans Indlæggelse til Observation, 

 forholdes overensstemmende med § 210, saaledes at der beskikkes ham en 

 Forsvarer til at varetage hans Tarv ved Spørgsmaalets Afgjørelse.« De 

 andre medlemmer af udvalget var enig med førstvoterende. 



Under en vaaren 1914 for Kristiania forhørsret verserende undersøgelse 

 angaaende spørgsmaalet om gjenoptagelse af en straffesag mod Oskar Hen- 

 riksen Sæim, der dengang hensad i Kristiania tvangsarbeidsanstalt, udtalte 

 rigsadvokaten (Salomonsen) i en oversendelsesskrivelse dat. lode Januar 



1 Se R. T. 1897 s. 887. 



