256 PAUL WINGE. M.-N. Kl. 



Den omstændighed, at det biologiske system, i modsætning til det 

 metafysiske, skyver sindssyge-spergsmaalet frem i forgrunden, samtidigt som 

 det begrænser sindss3'geanstalternes virkeomraade ^, medfører ganske vist, 

 at domstolenes adgang til at benytte sindssygeanstalterne som observations- 

 steder i nogen grad indsnevres. 



Denne ordning hindrer nemlig indlæggelse til observation baade 

 af utvilsomt sindssyge — hvilket kan have interesse navnlig for bedøm- 

 melsen af deres faregrad — og af personer, hvis psykiske abnormiteter er 

 saalidet fremtrædende, at de ikke findes at give anledning til formodning 

 om foreliggende sindssygdom. 



Forsaavidt indtager unegtelig det metafysiske system i theorien en 

 noget friere stilling end det biologiske. Men denne større frihed har i 

 praxis meget ringe værdi, fordi domstolene ogsaa under det metafysiske 

 systems herredømme er meget forsigtige med at indlægge folk til observa- 

 tion i sindssygeanstalt, og f. ex. en tysk domstol vil neppe beslutte ind- 

 læggelse, medmindre symptomerne er saa udviklede, at der foreligger 

 skjellig grund til at formode, at sigtede er sindssyg (geisteskrank). For- 

 saavidt farlighedsspørgsmaalet angaar, maa det jo erindres, at dette efter 

 det metafysiske system overhovedet ikke kan forelægges de sagkyndige til 

 erhvervelse af farlighedserklæring, og dette spørgsmaal vil disse derfor ikke 

 faa leilighed til at drøfte paa den maade som f. ex. hos os. 



Det her behandlede spørgsmaal har været forelagt Høiesterets kjære- 

 maalsudvalg til afgjørelse i anledning af følgende sag. 



En mand O . . . . havde gjennem længere tid optraadt fornærmeligt, 

 og tildels truende, overfor en ung kvinde og var i den anledning som 

 sigtet for forbrydelse mod g. strl. kap. 16 §§ 11 og 12 den i8de Septem- 

 ber 1896 indsat i varetægt i Kristiania distriktsfængsel-, hvor han under- 

 gaves psykiatrisk observation af Paul Winge og Harald Holm som op- 

 nævnte sagk^^ndige. Det viste sig, at sigtede led af paranoia erotica, og 

 i Kristiania forhørsrets møde den 25de næstefter erklærede de sagkyndige, 

 at de ansaa sigtede som sindssyg. Mellem de sagkyndige bestod der 

 meningsforskjel angaaende spergsmaalet om, hvorvidt sigtede burde er- 

 klæres farlig for den oftentlige sikkerhed, og til afgjørelse af dette spørgs- 

 maal anbefalede Paul Winge at indlægge sigtede til observation i sinds- 

 sygeasyl-^. Forhørsdommeren fandt imidlertid § 210 uanvendelig, fordi 

 de sagkyndiges erklæring ikke efterlod tvil om, at sigtede var sindssyg. 



1 Hertil kommer vi tilbage under gjennemgaaelsen af sindss3'geloven. 



^ Fængslingskjendelse afsagdes dagen efter. 



3 Jeg var dengang i tvil om, hvorledes loven i den heromhandlede henseende var at for- 



staa, men ansaa det under enhver omstændighed meget ønskeligt at faa en afgjørelse 



af Høiesterets kjæremaalsudvalg. 



