268 PAUL WINGE. M.-N. Kl. 



Under en konference med retsformanden hævdede iste sagkyndige 

 den opfatning, at begge observatorer maatte være ligemænd og som sag- 

 kyndige under fælles ansvar udføre observationen i asylet. Han havde 

 den opfatning, at denne fremgangsmaade var den eneste, som stemte med 

 strprl. § 2 1 o, og desuden ogsaa den eneste betryggende. Skulde retten 

 have en anden opfatning og saaledes ikke kunne opnævne dr. Vogt, øn- 

 skede han ikke i nærværende sag at fungere som sagkyndig, og han vilde 

 derfor i tilfælde erklære kjæremaal. 



Retsformanden (kst. byretsassessor Winsnes) tilførte retsbogen: 



»Dr. med. Vogt, der i egenskab af fungerende direktør for Gaustad 

 asyl formentlig \il faa videre befatning med tiltalte, erklærte, at han i et 

 tilfælde som nærværende ansaa det for absolut paakrævet, at der opnævn- 

 tes en sakkyndig til ved siden af ham at observere tiltalte. 



Dr. Winge erklærte, at han ikke vilde modtage opnævnelse som sak- 

 kyndig, med mindre dr. Vogt opnævntes som saadan. 



Retten fandt det tvilsomt, hvorvidt der var adgang til at opnævne en 

 asyldirektør som sakkyndig i et tilfælde som nærværende (jfr. Justits- 

 departementets skrivelse av i8de december 1903). 



Da imidlertid direktør Vogt erklærte sig villig til at motta opnævnelse 

 under den forutsætning, at hans ret til salær i den anledning utstod til 

 senere avgjørelse, antoges opnævnelse at kunne finde sted.« 



Observationen foretoges derefter i Gaustad asyl af de opnævnte sag- 

 kyndige, R. Vogt og Paul Winge, og efter endt observation afgav de 

 sagkyndige under 12te Juli s, a. sin retspsykiatriske erklæring, der kon- 

 kluderede med, at tiltalte ikke ansaaes som sindssyg. 



Ved Kristiania meddomsrets dom af 4de Oktober dømtes tiltalte over- 

 ensstemmende med tiltalebeslutningen ti! fængsel i 6 maaneder. 



I samme retsmøde, hvori dommen afsagdes, tilførte rettens formand 

 (kst. byretsassessor E. Andersen): >^ Retten antar, at dr. Vogt i nærværende 

 tilfælde tilkommer honorar som sakkyndig^ for avgivelse av erklæring 

 om sin undersøkelse, fastsat i henhold til straffeproceslovens § 210 — — 



Salæret er senere udbetalt til dr. Vogt. 



Under 6te Mai 1913 tilskrev Justitsdepartementet direktøren for Gau- 

 stad asyl saaledes: 



»Det har hittil været antat, at direktører ved statens sindssykeasyler, 

 som Uten opnævnelse som sakkyndige undersøker og avgir erklæring om' 

 personer, som av det offentlige er indlagt paa asyl til observation, ikke 



^ Udhævet her. 



